ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" червня 2025 р.           Справа№ 910/14374/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Коротун О.М. 
          Суліма  В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання : Гончаренка О.С.
за участю представників сторін
від позивача: Олєксін С.С.
від відповідача: Яковченко Р.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025, повний текст якого складений 13.03.2025,             
у справі № 910/14374/24 (суддя Ярмак О.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг"
до       Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про       стягнення 713 253 154, 48 грн
                                                  ВСТАНОВИВ:
          Короткий зміст позовних вимог
          У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" (далі-позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0065-01024 від 07.05.2019 року у сумі 713 253 154,48 грн., з яких: 678 733 903,91 грн - сума основної заборгованості, 28 263 222,05 грн - сума інфляційних втрат, 6 256 028,52 грн - 3 % річних.
          В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" вказує, що у  період з жовтня 2023 по червень 2024 років воно здійснило продаж відповідачу електричної енергії за договором, проте, відповідач не оплатив у повному обсязі одержану електричну енергію, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість в розмірі 678    733    903,91 грн. Також Товариство просило стягнути з відповідача 28 263 222,05 грн - суму інфляційних втрат, 6 256 028,52 грн - 3 % річних.
          22.01.2025 позивач подав суду заяву про зміну предмету позову, в якій виклав прохальну частину позовної заяви в новій редакції, зокрема, просив стягнути з відповідача на свою користь 678 733 903,91 грн. основної заборгованості за договором.
           28.01.2025 відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 2    068    196,47 грн, обґрунтувавши такі вимоги зарахування зустрічних однорідних.
           04.03.2025 відповідач керуючись положеннями  ст.331ГПК України  подав заяву про відстрочення виконання рішення суду на 1 рік, посилаючись на специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, добросовісність поведінки відповідача та винятковість обставин, що склались на ринку електричної енергії.
          Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
          Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі 910/14374/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" задоволено частково.
           Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" 676 665 704,43 грн основного боргу, 1  059  800,00 грн судового збору.
           Закрито  провадження у справі в частині стягнення 2    068 196,48 грн. основного боргу.
          Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність обов`язку відповідача щодо сплати за отриману електричну енергію у розмірі 678    733    903,91 грн. 
          Крім того,   з урахуванням наданих відповідачем доказів зарахування сум зустрічних однорідних вимог з позивачем, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 2    068    196,48 грн підлягає закриттю за відсутністю предмета спору відповідно до положень п. 2 ч. 1  ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
          Таким чином, суд першої інстпції дійшов висновку, що решта позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 676  665  704,43 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
          Також суд першої інстанції зазначив, що відсутність необхідних коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише відповідача, а й позивача (стягувача) у справі та здійснювану ним господарську діяльність. Судом враховано відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження наявності обставин, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення. З огляду на що, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви ПрАТ НЕК "Укренерго" про відстрочення виконання рішення.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

          Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі №910/14374/24 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
          В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач посилався лише на формування рахунків «в системі управління  ринком» і не підверджував їх вивантаження, підписання і направлення відповідачу згідно з вимогами, наведеними судом. Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначив жодних доказів, на підставі яких він встановив таке направлення рахунків позивачем відповідачу.
          Також апелянт вказує, що він може сплачувати позивачу вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання відповідно до Правил ринку та за наявності коштів, що надійшли від учасників балансуючого ринку, на такому рахунку. 
          Апелянт звертає увагу, що  при виконанні оскаржуваного рішення він буде змушений використати грошові кошти отримані як плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно-технічного) управління. Таке використання коштів, на його думку, буде перехресним субсидіюванням, що суперечить законодавству України. Апелянт вказує, що оскаржуване рішення передбачає неконтрольоване та необмежене стягнення коштів з будь-яких рахунків відповідача, всупереч їх визначеному законодавством і НКРЕКП як Регулятором цільовому призначенню.
          Таким чином, апелянт вважає, що позивачем обрано не належний спосіб захисту його інтересів, що відповідав би ст. 16 ЦК України, ст.20 ГК України, ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії», а саме, на його думку,  мав подати позовну заяву про зобов`язання відповідача перерахувати на рахунок позивача кошти в сумі заборгованості з вище вказаних рахунків НЕК «Укренерго» зі спеціальним режимом використання.
          Крім того, апелянт зазначає, що він не може спрямувати на виконання рішення у даній справі кошти, для яких Регулятор у структурі тарифу визначив інші напрямки витрат. Невідкладне стягнення з ПрАТ "НЕК "Укренерго" витрат, джерела покриття яких не передбачені, дестабілізує його фінансовий стан, ставить під загрозу його розрахунки з контрагентами і негативно впливає на роботу енергетичної інфраструктури України.
          Апелянт також наголошує на тому, що, оскільки позовні вимоги задоволені частково, у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення 2  068  196,48 грн, то на відповідача мали бути покладені судові вирати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1  056  570,64 грн.
          
          Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

          У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" 08.05.2025 надало до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін .
          Позивач зазначає, що суд дійшов вірного висновку, що факт прострочення оплати на момент подання позову настав, оскільки виходячи з Правил ринку (в редакції постанови НКРЕКП № 458 від 06.05.2022, яка діє в частині глави 7.3 Правил ринку до моменту набрання чинності постановою НКРЕКП від 17.01.2023 № 109, тобто до 01.07.2024) у відповідача виник обов`язок оплатити рахунки протягом 4 (чотирьох) робочих днів з моменту формування у системі управління ринку (СУР), які сам відповідач і виставив в системі управління ринком. Крім того, позивач повідомляє, що за оскарженим рішенням непогашеною відповідачем залишилась сума основного боргу у розмірі  9  123  034,32 грн.  
          Також позивач вказує, що положення ч.4 ст.75 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачають, що її зміст не містить імперативного обов`язку для відповідача щодо розрахунку зі стороною відповідальною за баланс -СВБ (в тому числі з позивачем) виключно грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на спеціальний рахунок НЕК «Укренерго». Навпаки, поточна редакція загаданої вище норми не забороняє відповідачу використовувати грошові кошти з інших рахунків НЕК «Укренерго» для належного виконання грошових зобов`язань перед учасниками ринку, зокрема і СВБ.
          Позивач також звертає увагу, що законодавство України не містить імперативних норм, які б забороняли відповідачу здійснювати оплату за оскаржуваним рішенням позивачу.
          Крім того, позивач не погоджується із запропонованим відповідачем способом захисту, оскільки він не дасть позивачу можливості  відновити своє порушене право, оскільки на спеціалізованих рахунках відповідача з яких він пропонує здійснювати оплату заборгованості відсутні грошові кошти. 
          Позивач зазначає, що посилання відповідача на відсутність грошових коштів, а також специфічний порядок розрахунків не може бути підставою для відстрочення виконання рішення. Надані відповідачем докази відсутності грошових коштів (звіт про фінансові результати НЕК Укренерго», структура на послуги НЕК «Укренерго» у 2022-2025 роках, повідомлення про зупинення з 09.11.2024 платежів за борговими зобов`язаннями за облігаціями) жодним чином не доводять наявність виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення.
          Також позивач вважає,  що Господарський суд міста Києва правильно стягнув з відповідача судовий  збір в повному обсязі у розмірі 1 059 800 грн, щоб компенсувати позивачу грошові втрати на сплату судового збору, яких регулярно зазначає позивач у зв`язку із неправомірними діями відповідача.

          Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
          Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24  передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів: Коротун О.М., Сулім В.В.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24 залишено без руху.
           17.04.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору (платіжна інструкція №АУ-2358 на суму 1  271  760,00 грн).
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24 та розгляд апеляційної скарги призначено на 11.06.2025.

          Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

          Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі №910/14374/24 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.          
          Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 залишити без змін.          

          Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

          Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" (позивач) є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 15.02.2019 № 222.
          Згідно з частиною 1  статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії"  (далі - Закон про ринок) в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.
          Частиною 3 статті  3  та частиною 1 статті  4 Закону України "Про ринок електричної енергії"  передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.
          Відповідно до пункту 1.3.5 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), кандидат в учасники ринку, який бажає здійснювати операції на ринку електричної енергії України, повинен надати ОСП (у якості АР (адміністратора системи розрахунків) належним чином заповнену заяву-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії, що є додатком 2 до Правил ринку.
          З урахуванням п. 1.1.4 гл. 1.1 р. І Правил ринку, надалі за текстом використовуються скорочення, що мають такі значення:
АР - адміністратор розрахунків (відповідач);
ОСП - оператор системи передачі (відповідач);
СВБ - сторона, відповідальна за баланс (позивач);
СУР - система управління ринком.
          Згідно з пунктом 1.1, 1.2 договору про врегулювання небалансів електричної енергії, що є додатком № 1 до Правил ринку, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ (сторона відповідальна за баланс), у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні  статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.
          На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.
          ПрАТ "НЕК "Укренерго" затверджує та оприлюднює умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії, положення заяви на укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом їх розміщення на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет за адресою: www.ua.energy. Даний договір встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії сторони відповідальної за баланс, у тому числі її балансуючої групи.
          07.05.2019 між сторонами у справі укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії № 0065-01024.
          Відповідно до у п. 1.1 договору, цей договір є публічним договором приєднання який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні  статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.
          Відповідно до п. 1.5 договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.
          Згідно з п. 2.1 договору, вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством.
          За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії.
          У п. 2.2 договору зазначено, що порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.
          Відповідно до п. 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.
          Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що в період з жовтня 2023 по червень 2024 років здійснив продаж відповідачу електричної енергії за договором, проте, відповідач не оплатив у повному обсязі одержану електричну енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 678    733    903,91 грн.

           Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Отже, суд апеляційної інстанції переглядає справу №910/14374/24 за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

          Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

          Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
          Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
          Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.          
          Частиною 1  ст. 173 Господарського кодексу України  визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
          Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, врегулювання відносини, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені  Законом України "Про ринок електричної енергії".
          Позивач є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.02.2019 № 222.
           07.05.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії  шляхом подання позивачем і акцептування відповідачем заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів.
          Судом першої інстанції встановлено,  що у  період з жовтня 2023 по червень 2024 років позивачем здійснено продаж електричної енергії відповідачу за договором про врегулювання небалансів електричної енергії на загальну суму 772    867    538,83 грн  згідно з наступними рахунками-фактурами та коригуючими рахунками: № 0606202400384 від 06.06.2024 (розрахунковий період з 21.05.2024 по 31.05.2024) сума до сплати 66 993 308, 00 грн. з ПДВ; № 2606202400144 від 26.06.2024 (розрахунковий період з 11.06.2024 по 20.06.2024) сума до сплати 23 606 443,78 грн. з ПДВ; № 2702202400661 від 31.07.2024 (розрахунковий період з 01.10.2023 по 31.10.2023) сума до сплати 132 444 285,86 грн. з ПДВ; № 2902202400667 від 31.07.2024 (розрахунковий період з 01.11.2023 по 30.11.2023) сума до сплати 315 539 357,98 грн. з ПДВ; № 0103202401208 від 31.07.2024 (розрахунковий період з 01.12.2023 по 31.12.2023) сума до сплати 224 542 340,34 грн. з ПДВ; №1007202400437 від 31.07.2024 (розрахунковий період з 01.06.2024 по 30.06.2024) сума до сплати 9 741 802,87 грн. з ПДВ.
          Вказані рахунки були підписані кваліфікованим електронним підписом та скеровані позивачем на офіційну електронну пошту відповідача.
          Відповідно до п. 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку.
          Таким чином, положеннями договору, укладеного між позивачем та відповідачем, встановлено, що порядок здійснення платежів за поставлену електричну енергію для врегулювання небалансів, визначається Правилами ринку.
          Згідно з абз.6 п.3 ч.1  ст.17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг"  (далі - Закон про НКРЕКП) для ефективного та виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти, до яких, серед іншого, відносяться Правила ринку.
          З урахуванням вищевикладеного, Правила ринку є нормативно-правовим актом, затвердженим регулятором на ринку електричної енергії, тобто Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
          Згідно з пунктом 7.7.4 глави 7.7 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.08.2018 № 307, оплата платіжного документа з банківського рахунку ПрАТ "НЕК "Укренерго" на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунку.
          Отже, Правилами ринку встановлено, що документом який породжує виникнення у відповідача обов`язку щодо оплати за придбану електричну енергію згідно з договором є саме рахунок-фактура, а не будь-який інший документ.
          Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивачем здійснювалось виставлення відповідачу рахунків-фактур за спірний період, які не були оплачені в законодавчо встановлені строки.
          Згідно з пунктом 5.14.10 глави 5.14 відповідач використовує систему розрахунків за небаланси електричної енергії для проведення відповідних розрахунків, дебетувань/кредитувань ринкових рахунків СВБ для платежів і зборів при розрахунках за небаланс. Система розрахунків за небаланси електричної енергії є частиною системи управління ринком та містить інформацію про ринкові рахунки СВБ.
          Отже, Правилами ринку встановлено, що направлення платіжних документів відповідачем стороні договору про врегулювання небалансів здійснюється через систему управління ринку.
          Відповідно до пункту 5.29.4 глави 5.29 Правил ринку для кожного розрахункового місяця здійснюється 3 подекадні розрахунки - один для кожної декади. Подекадний розрахунок здійснюється на п`ятий робочий день після 11, 21 та останнього дня розрахункового місяця.
          Таким чином, виходячи зі змісту положень Правил ринку, ПрАТ "НЕК "Укренерго" зобов`язана виставити стороні договору про врегулювання небалансів платіжні документи (рахунки-фактури) подекадно на 5 (п`ятий) робочий день після 11, 21 та останнього дня розрахункового місяця за кожний день відповідної декади. Платіжні документи, які надсилає відповідач через систему управління ринком містять інформацію про суми грошових коштів, які повинен сплатити або відповідач, який діє в якості оператора системи передачі за договором про врегулювання небалансів або сторона відповідальна за баланс, тобто позивач. Сума коштів, яка підлягає сплаті або оператору системи передачі, або стороні відповідальній за баланс формується після взаємозаліку вартості поставленої електричної енергії у відповідному дні декади.
          Згідно з пунктом 7.7.4 глави 7.7 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку ПрАТ "НЕК "Укренерго" на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунку.
          З огляду на вищевикладене, строк для здійснення відповідачем, як оператором системи передачі, оплати за поставлену електричну енергію для врегулювання небалансів починає обраховуватись не після виставлення рахунку відповідачем в системі управління ринком, а після направлення такого рахунку стороною. Тобто сторона договору про врегулювання небалансів здійснює вивантаження платіжного документу з системи управління ринком, виставленого відповідачем, з метою звірки даних вказаних в платіжному документі, після чого підписує вказаний платіжний документ та направляє його на оплату ПрАТ "НЕК "Укренерго".
          Таким чином, відповідач зобов`язаний оплатити вартість електричної енергії, поставленої йому за договором про врегулювання небалансів протягом 4 (чотирьох) робочих днів з моменту направлення стороною договору (стороною відповідальною за баланс) такого платіжного документа відповідачу як оператору системи передачі.
          Відповідно до абз.1 ч. 4 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі-Закон) постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках.
          Абз. 2 ч. 4 ст. 75 Закону визначено, що кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до Правил ринку, серед іншого, на поточні рахунки сторін, відповідальних за баланс.
          Таким чином, положення ч. 4 ст. 75 Закону не містять імперативного обов`язку для відповідача щодо розрахунку з СВБ (в тому числі з позивачем) виключно грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на спеціальний рахунок ПрАТ "НЕК "Укренерго". 
          Поточна редакція зазначеної вище норми не містить заборони відповідачу використовувати грошові кошти з інших рахунків ПрАТ "НЕК "Укренерго" для належного виконання грошових зобов`язань перед учасниками ринку, зокрема і СВБ.
          Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №910/6636/21, а саме: з наведеної статті закону вбачається, що її зміст не містить імперативної заборони щодо розрахунку відповідача з постачальником електричної енергії (позивачем) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, навпаки, передбачено можливість відповідача для належного виконання грошових зобов`язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач (боржник) не позбавлений можливості здійснити перерахування на такий рахунок коштів з інших рахунків, зокрема з поточного рахунку, задля належного виконання своїх зобов`язань. Ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не може бути відкладальною обставиною для невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати за договором.
          Заборгованість у розмірі 94 133 634, 92 грн за рахунками-фактурами № 0606202400384 від 06.06.2024 та № 2702202400661 від 31.07.2024  була частково погашена на підставі акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.07.2024 згідно з договором про врегулювання небалансів.
          Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обов`язку відповідача щодо сплати за отриману електричну енергію у розмірі 678    733    903,91 грн.
          Порушенням зобов`язання, у відповідності до  ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          З огляду на викладене вище, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати за отриману електричну енергію підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що обґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 678  733  903,91 грн.
          При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що позивач повинен був звернутись з позовною заявою про зобов`язання відповідача перерахувати на рахунок позивача кошти в сумі заборгованості з вказаних вище рахунків НЕК «Укренерго» зі спеціальним режимом використання, оскільки на спеціалізованих рахунках відповідача, як зазначав і сам відповідач відсутні грошові кошти.
          Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що після відкриття провадження у справі, відповідач    посилаючись на акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.11.2024 заявив про наявність підстав для закриття провадження за відсутністю предмета спору в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 2    068    196,48 грн.
          Таким чином, спір у даній справі припинив своє існування з урахуванням наданих відповідачем доказів зарахування сум зустрічних однорідних вимог з позивачем розмірі 2    068    196,48 грн.
          Пунктом 2 частини 1  статті 231 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
          З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 676    665    704,43 грн, закривши провадження в частині стягнення боргу у розмірі 2    068    196,48 грн.
Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції що стягненню з відповідача підлягає сума основної заборгованості  у розмірі 676    665    704,43 грн.
          Крім того, відповідачем до суду першої інстанції подано  клопотання про відстрочення виконання рішення суду, у якому відповідач просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/14374/24 на 1 рік з дня прийняття відповідного рішення.
          В обгрунтування даного клопотання зазначено, що:
- відповідач не може спрямувати на виконання рішення у справі №910/8306/24 кошти, для яких регулятор у структурі тарифу визначив інші напрямки витрат. Більше того, передбачені структурою тарифу кошти одночасно не перебувають у розпорядженні НЕК "Укренерго", а мають бути отримані і витрачені за визначеними напрямками протягом 12 місяців, за умови 100% оплати послуг користувачами послуг-учасниками ринку електроенергії;
- невідкладне стягнення з НЕК "Укренерго" витрат, джерела покриття яких не передбачені, дестабілізує його фінансовий стан, ставить під загрозу його розрахунки з контрагентами і негативно впливає на роботу енергетично інфраструктури України;
- відповідач - акціонерне товариство зі 100% акцій у власності держави, що належить до сфери управління Міністерства енергетики України;
- на відповідача, як єдиного в Україні оператора системи передачі (ОСП),  покладено функції щодо забезпечення функціонувнння  об`єднаної енергетичної системи України.
          Відповідно до ч.1  статті 239 Господарського процесуального кодексу України  суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
          Згідно із частиною першою, четвертою, п`ятою та сьомою статті 331 Господарського процесуального кодексу України  за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
          Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
          Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
          Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
          Господарським процесуальним кодексом України  не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.
          Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.
          Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.
          Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.
          Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 908/1884/19.
          Враховуючи зазначене вище, оцінивши обґрунтування відповідача, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що наведені відповідачем доводи не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні частини 2  статті 331 Господарського процесуального кодексу України.
          Суд першої інстанції вірно зазначив, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.
          Отже, посилання відповідача на відсутність необхідних коштів не є виключними обставинами. При цьому, фінансові ускладнення не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.
          Відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише відповідача, а й позивача (стягувача) у справі та здійснювану ним господарську діяльність.
          Крім того, нормами  статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії"  не містять імперативної заборони щодо розрахунку відповідача з постачальником електричної енергії (позивачем) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Натомість, зазначеними положеннями  Закону  передбачено можливість відповідача для належного виконання грошових зобов`язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач (боржник) не позбавлений можливості здійснити перерахування на такий рахунок коштів з інших рахунків, зокрема з поточного рахунку, задля належного виконання своїх зобов`язань. Ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не може бути відкладальною обставиною для невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати за договором. Зазначені висновки щодо застосування  ст.75 Закону України "Про ринок електричної енергії"  викладені у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №910/18611/21.
          У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 лютого 2023 у справі №910/9374/21 зазначено, що твердження ПрАТ НЕК "Укренерго" про те, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло не з його вини, є неспроможними, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов`язань як боржника, що прострочив грошове зобов`язання, а наявність особливого алгоритму розподілу коштів на спеціальних рахунках, впровадженого у зв`язку з особливістю здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права.
          З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що  посилання відповідача на специфічний порядок розрахунків не є підставою для відстрочення виконання рішення.
          Крім того, надані відповідачем докази відсутності грошових коштів (звіт про фінансові результати НЕК Укренерго», структура на послуги НЕК «Укренерго» у 2022-2025 роках, повідомлення про зупинення з 09.11.2024 платежів за борговими зобов`язаннями за облігаціями) не доводять наявності обставин, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення.
          Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що заява ПрАТ НЕК "Укренерго" про відстрочення виконання рішення не підлягає задоволенню.
          Крім цього, колегія судді звертає увагу, що в силу положень ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
          Ухваленим у цій справі рішенням суду від 04.03.2025 позовні вимоги задоволено частково у сумі 676  665  704,43 грн (ціна позову складала 678  733  903,91 грн. з урахуванням заяви від 21.01.2025 про зміну предмету позову).
          З огляду на викладене, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1  056  570,64 грн (1  059  800,00 грн - судовий збір, який стягнутом судом  х 99,69528566819991% : 100% = 1  056  570,64 грн).
          Таким чином, доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24  в частині розміру суми судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, який підлягає стягнення із відповідача, знайшли своє підтвердження.          
          За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у частині витрат зі сплати судового збору у розмірі 3  229,36 грн (1 059 800,00 грн - 1  056  570,64 грн), яка покладена судом першої інстанції  на відповідача, слід відмовити, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає частковому скасуванню.          
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

          Відповідно до пункту 3 частини 2  статті 129 Конституції України  та частини 1  статті 74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
          Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1  статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
          Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
          Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8  статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно    до  статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального права, однак суд першої інстанції допустив помилку у розподілі судових витрат.
Таким чином, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24  слід задовольнити частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24  скасувати частково в частині судового збору, в цій частині ухвалити нове рішення, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1   056   570,64 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.
          Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
          Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:

           1.Апеляційну  скаргу   Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24  задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24 скасувати частково в частині судового збору, в цій частині ухвалити нове рішення, яким: 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок, 25, код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" (04112, місто Київ, вулиця Дорогожицька, будинок, 3, код 42751799) 1   056   570 (один мільйон п`ятдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 64 коп. судового збору.
В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 910/14374/24 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на  апелянта.
4. Матеріали справи №910/14374/24 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

          Повна постанова підписана 30.06.2025 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. на лікарняному з 16.06.2025 по 27.06.2025, судді Коротун О.М. - з 16.06.2025 по 20.06.2025 у відпустці, з 23.06.2023 по 27.05.2025 на лікарняному, судді Суліма В.В. - з 23.06.2025 по 27.06.2025 у відпустці.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                О.М. Коротун

                                                                                В.В. Сулім