ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6604/25 Справа № 212/11732/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Зімін М. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року                                                         м.Кривий Ріг        

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді БондарЯ.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання Лідовська А.А.
сторони
позивач - ОСОБА_1 
відповідач- Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою  Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 05 травня 2025 року, якою відмовлено у відстроченні виконання рішення, постановлену суддею Зіміним М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 05 травня 2025 року,

УСТАНОВИВ

У квітні 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла заява відстрочку виконання рішення, в якій відповідач просив надати відстрочку виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/11732/24 від 04.02.2025 року по стягненню з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі – ПрАТ «ЦГЗК») на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, без врахування податку з доходу фізичних осіб.
В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 не приймає добровільного виконання рішення суду підприємством не надаючи інформації про свої актуальні банківські реквізити. 
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 05 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.
В апеляційній скарзі відповідач Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з порушенням норм матеріального права, без належної оцінки обставин справи, просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким відстрочити виконання рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року по стягненню з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 270 000 грн. до моменту надання позивачем своїх банківських реквізитів відповідачу. Строк відстрочення виконання судового рішення встановити не більше 1 рік з дня ухвалення такого рішення.
Відповідач вважає, що судом безпідставно не враховані аргументи відповідача про те, що згідно із пунктом 6 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (затверджено постановою НБУ від 29.12.2017 №148) суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами: 1) між собою - у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно; 2) з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через надавачів платіжних послуг шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення коштів до кас надавачів платіжних послуг для подальшого їх переказу на рахунки. Кількість суб`єктів господарювання та фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується.
Вказує, що оскільки, НБУ визначено обмеження щодо готівкових розрахунків, то єдина можливість виконати рішення суду (з урахуванням розміру стягнутої моральної шкоди) є лише провести переказ коштів із банківського рахунку відповідача на банківський рахунок позивача.
Скаржник зазначає, що виконання рішень у добровільному порядку дозволяє уникнути додаткових витрат і процедур, пов`язаних з примусовим виконанням. Добровільне виконання рішень може здійснюватися боржником за його ініціативи. Відповідно до законодавства боржник звільняється від сплати виконавчого збору/ основної винагороди приватному виконавцю у разі виконання ним відповідного рішення в добровільному порядку (до відкриття виконавчого провадження).
Звертає увагу на те, що дії та бездіяльність позивача, який звернувся до суду з позовом щодо стягнення моральної шкоди та має на меті отримати грошові кошти на виконання рішення суду, а згодом відмовився надати до матеріалів справи свої банківські реквізити, суперечить його попередній поведінці (бажанню отримати відшкодування моральної шкоди). Відповідач не відмовляється виконувати рішення суду, але для цього потрібні актуальні банківські реквізити позивача. Зазначене свідчить про відсутність передумов для ініціювання примусового стягнення за рішенням суду у цій справі.
Скаржник, вважає, що в даному випадку наявне прострочення кредитора (ст.613 ЦК України), оскільки фактично позивач не приймає виконання зобов`язання від відповідача по отриманню грошових коштів на виконання судового рішення, оскільки не надав до матеріалів справи чи відповідачу інформацію про свої актуальні банківські реквізити, що унеможливлює виконання рішення суду через встановленні обмеження за готівковими розрахунками.
У зв`язку із викладеним, відповідач вважає, що є підстави відстрочити виконання судового рішення до моменту надання позивачем своїх банківських реквізитів відповідачу.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю доповідача, думку представника відповідача Рабко Т.О., яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким заяву про відстрочення виконання судового рішення задовольнити, представника позивача Громко Н.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 04 лютого 2025 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення яким позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, без врахування податку з доходу фізичних осіб.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення, виходив з відсутності виняткових обставин, передбачених ст.435 ЦПК України, які можуть бути підставою для розстрочки чи відстрочки виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з боржника суми у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, а ненадання ОСОБА_1 інформації про свої актуальні банківські реквізити не становить обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Згідно з ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Згідно ч.ч.1,3,4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів існування таких обставин.
Надаючи оцінку наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду зазначених ПрАТ «ЦГЗК», суд зазначає, що ненадання ОСОБА_1 інформації про свої актуальні банківські реквізити не становить обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.
Ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 05 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення виготовлено 05 серпня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: