УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 760/30812/24
провадження № 51- 3367ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від  22 серпня 2025 року про повернення апеляційної скарги, 
встановив:
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03 грудня 
2024 року залишено без розгляду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва у порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вищезазначену ухвалу слідчого судді повернуто на підставі п. 2 ч. 3 
ст. 399 КПК.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції, 
ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про її перегляд у касаційному порядку. Обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що постановляючи рішенняпро повернення його апеляційної скарги, апеляційний суд не  дотримався вимог статей 396, 399 КПК, оскількиапеляційна скарга була оформлена відповідно до вимог ст. 396 КПК та відправлена з його електронної адреси, а відтак, 
суд мав можливістьвстановити його особу.Разом з цим наголошує, що 
21 серпня 2025 року він направив на електронну адресу апеляційного суду аналогічну скаргу вже з кваліфікованим електронним підписом, проте, суд безпідставно повернув його апляційну скаргу, хоча, на його думку, мав залишити її без руху та надати строк на усунення недоліків. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень 396 КПК, апеляційна скарга підписується особою, яка її подає.
Статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Як убачається з копії оскаржуваного судового рішення,  ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді в електронному вигляді на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду. Натомість, згідно акту зазначеного суду №1201/0106/25 від 20 серпня 2025 року про порушення правил пересилання документів, вбачається, що 19 серпня 2025 року о 00 год 30 хв, з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов електронний лист від ОСОБА_4 , а саме: апеляційна скарга на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 03 грудня 2024 року по справі з єдиним унікальним номером 760/30812/24. При опрацюванні вищезазначеного листа виявлено завантажений файл, який неможливо перевірити на сайті Центрального засвідчувального органу та роздрукувати протокол про перевірку електронно-цифрового підпису. Зареєстрований за вхідним номером №105592.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вказана апеляційна скарга подана без електронного та кваліфікованого електронного підпису особи, яка її подала,а саме,     ОСОБА_5 , а тому підлягає поверненню.Крім того, у касаційній скарзі скаржник сам зазначає про накладення ним кваліфікованого електронного підпису лише 21 серпня 2025 року, тобто після отримання повідомлення суду про неможливість перевірити на сайті ЦЗО та роздрукувати протокол про перевірку цього підпису, до того ж,  в  оскарженій ухвалі йдеться виключно про повернення апеляційної скарги від  19  серпня 2025 року.
Разом з цим, доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що апеляційний суд мав спочатку залишити його апеляційну скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків, є необгрунтованими, зважаючи на таке.
Положеннями ч 1 ст. 399 КПК передбачено, що рішення про залишення скарги без руху, застосовується до апеляційних скарг на вирок чи ухвалу суду першої інстанції та не може бути застосоване до апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів.
Зазначена позиція узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в постанові від                          18листопада 2019 року у справі № 686/24639/17 (провадження № 51-5496 кмо 18), відповідно до якого, під час апеляційного перегляду рішень слідчих суддів апеляційний суд не вправі ухвалювати рішення про залишення апеляційної скарги без руху та про її повернення, якщо особа не усунула недоліків, оскільки положення ст. 398 КПК, частин 1, 2 та п. 1 ч. 3 ст. 399 цього Кодексу застосовуються до апеляційних скарг, поданих на судові рішення, передбачені частинами 1, 2 ст. 392 КПК, а що стосується оскарження судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 392 цього Кодексу (ухвали слідчого судді), то застосуванню підлягають положення ст. 422 КПК.
Таким чином, Київський апеляційний суд, встановивши, що апеляційна скарга 
ОСОБА_4 надійшла на електронну адресу цього суду без електронного та кваліфікованого електронного підпису, дійшов обгрунтованого висновку про її повернення, враховуючи положення п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції та вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги, доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від  22 серпня 2025 року про повернення апеляційної скарги. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3