ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4992/25 Справа № 203/5553/24 	  	Головуючий у першій інстанції: Казак С. Ю. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська у складі судді Казак С.Ю. від 14 січня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з боржника ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 січня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з боржника ОСОБА_2 на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, за вказаними параметрами особу не знайдено, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу,
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Встановлено, що у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Так, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Згідно з ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Статтею 163 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу.
Згідно з ч. 5, 6 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.
У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу (ч. 9 ст. 165 ЦПК України).
Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника.
Згідно відповіді №835570 від 09.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, на запит Кіровського районного суду м.Дніпропетровська у справі №203/5553/24, за вказаними параметрами “ПІБ: ОСОБА_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ” - особу не знайдено (а.с. 19).
Разом з тим, здійснюючи перевірку відомостей щодо місця реєстрації боржника, місцевим судом некоректно введено параметри запиту та отримано відповідь про неможливість знайти особу «   ОСОБА_4 ». 
Так, судом у запиті допущено помилку у прізвище боржника, а саме замість правильного прізвища «   ОСОБА_5 » вказано помилкову - «   ОСОБА_6 », що підтверджується копією паспорта громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданим Іллічівським РВ у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області (а.с. 7).
Зазначена помилка суду першої інстанції унеможливила надати достовірну інформації з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання боржника.
Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов передчасного висновку про неможливість встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника, що призвело до передчасного постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Виходячи з викладеного, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали від 14 січня 2025 року з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно ст. 379 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити. 
Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 січня 2025 року – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст судового рішення складений 17 червня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова