ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року 
м. Черкаси   

Справа № 694/1209/24		
Провадження № 22-ц/821/1121/25		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,
секретаря - Глущенко І. В.,

учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Багачевського (Ватутінського) міського суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

09 травня 2024 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 30.09.2022 ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа- Банк» Угоду про надання споживчого кредиту № 500721446 (далі Кредитний договір). За умовами якої Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався, в порядку та на умовах визначених Кредитним договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.
Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов Договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від Банку інформації.
Зазначено, що Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту.
Вказано, що позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.07.2023 становить 153100,18 грн.
12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.
З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимоги залишено відповідачем без реагування.
У зв`язку із вищевикладеним, АТ «Сенс Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за Кредитним договором № 500721446 у розмірі 153100,18 грн, з яких 129970,12 грн – заборгованість по тілу кредиту, 23130,06 грн – заборгованість по відсоткам та сплачений судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Багачевського (Ватутінського) міського суду Черкаської області від 09 квітня 2025 рокупозов АТ «Сенс Банк» зазадоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 30.09.2022 № 500721446 у сумі 153100,18 грн, з яких: 129970,12 грн – тіло кредиту, 23130,06 грн – нараховані відсотки за користування кредитом. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав доведеним наявність між сторонами договірних взаємовідносин у сфері кредитування, які виникли щонайменше 21.02.2022, та продовжились шляхом укладення 30.09.2022 Договору № 500721446 на підставі якого відповідачкою на умовах строковості (90 місяців) та оплатності (24% річних) отримано кредит в розмірі 129997,59 грн, які позивачем зараховано в якості погашення заборгованості за Кредитним договором від 21.02.2022 № 501436451, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором № 500721446 щодо щомісячної сплати на користь позивача узгодженого розміру платежу з метою повернення кредиту та сплати процентів за його користування тривалий час належним чином не виконувала.
Судом зазначено, що доказів щодо належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором № 500721446 перед АТ «Сенс Банк» станом як на 27.07.2023, так і на дату розгляду справи, а також на спростування заявленої до стягнення суми заборгованості, представником відповідачки суду не надано.
Судом першої інстанції вказано, що нарахування АТ «Сенс Банк» процентів за Договором № 500721446 в період часу з 30.09.2022 по 27.07.2023 жодним чином не суперечить вимогам п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а також висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 в справі № 444/9519/12, та Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 № 461/10610/13-ц, оскільки відбулось в межах строку кредитування та за фіксованою ставкою, які узгоджено сторонами, та вказані проценти є платою за користуванням кредитними коштами, а не мірою відповідальності за невиконання своїх зобов`язань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

06.05.2025, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, вважаючи рішення суду першої інстанції прийнятим без урахування всіх фактичних обставин справи, що зумовило неправильне використання судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк» в частині стягнення відсотків за Кредитним договором. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості, зокрема, в частині нарахованих відсотків. Позивачем зазначено лише факт наявності заборгованості, однак фактично розрахунку наведено не було, не відображено ніякої зміни розміру цієї заборгованості, будь-якого руху коштів.
Вказує, що розрахунок заборгованості за кредитом підготовлений працівниками організації – є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача не є підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності грошових вимог позивача до відповідачки. 
Зазначає, що розмір нарахованих відсотків є значно завищеним. 
Звертає увагу суду на існування форс-мажорних обставин, а саме, що 24.02.2022 Президент України підписав Указ «Про введення в Україні воєнного стану» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості.
В апеляційній скарзі зазначає, що представник позивача Мужик Н. Т. не надав ордер на надання правничої допомоги, тобто не підтвердив своїх повноважень на здійснення представництва інтересів позивача.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що 30.09.2022 ОСОБА_1 подала до АТ «Альфа-Банк» оферту на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 500721446 (а.с. 20).
Відповідно до умов оферти ОСОБА_1 запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту за наступними умовами для укладення Угоди: тип кредиту – «Кредит готівкою»; сума кредиту – 129997,59 грн; процентна ставка, % річних – 24 %. Тип ставки – фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк кредиту – 90 місяців.
Дата повернення кредиту – 30.03.2030. Рахунок для повернення заборгованості за Угодою № UA803003460000029097500721446, відкритий у Банку.
Кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за Кредитним договором 501436451 від 2022-02-01. Розмір – 129997,59 грн, спосіб видачі – переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».
У Додатку № 1 до Угоди, що є невід`ємною частиною Угоди, відповідач запропонував визначити детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки; графік платежів повернення кредиту, сплати процентів за його користування; суми комісійної винагороди та інших платежів за Угодою.
Відповідно до графіку платежів чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 129997,59 грн; сума кредиту за Договором – 129997,59 грн; проценти за користування кредитом за період з 30.09.2022 по 30.03.2030 складають 151305,74 грн; загальна сума становить 281303,33 грн (а.с. 20 зворотній бік – 21).
30.09.2022 АТ «Альфа-Банк» підписано акцепт пропозиції на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 500721446 (а. с. 20).
30.09.2022 підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 20). 
Згідно паспорту споживчого кредиту сума ліміту кредиту - 129997,59 грн, строк кредитування - 90 місяців, процентна ставка, відсотків річних – 24,00 % річних, загальні витрати за кредитом – 151305,74 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 281303,33 грн (а.с. 20).
В матеріалах справи міститься довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 21).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022 внесено запис про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» 30.11.2022 (а.с. 22-26).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у   ОСОБА_1   станом на 27.07.2023 існує заборгованість за Кредитним договором № 500721446 від 30.09.2022 в сумі 153100,18 грн, з яких 129970,12 грн – заборгованість за кредитом, 23130,06 грн – заборгованість по відсоткам. Останній платіж за кредитом, згідно розрахунку, відповідачка здійснила 02.01.2023 (а.с. 18).
Відповідно до виписки АТ «Сенс Банк» по особовим рахункам за період з 30.09.2022 по 27.07.2023 вбачається, що 30.09.2022 відбулося перерахування коштів за Кредитним договором № 500721446 від 30.09.2022 на суму 129997,59 грн. Також 30.09.2022 відбулося перерахування коштів за Кредитним договором № 501436451 від 21.02.2022 на суму 129997,59 грн (а.с. 14-16). 
31.10.2022 відбулося погашення кредиту та сплата процентів за Кредитним договором № 500721446 від 30.09.2022 на суму 25,04 грн та 2599,95 грн.
02.01.2023 зараховано 2,43 грн на погашення кредиту за Кредитним договором № 500721446 від 30.09.2022.
На підтвердження факту надання кредиту, представником позивача до позовної заяви долучено меморіальний ордер № 1351614093 від 30.09.2022 (а.с. 17).
05.07.2023 АТ «Сенс Банк» було направлено на поштову адресу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень (а.с. 28-40).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Учасники справи про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.
Згідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Відповідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).
Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.
Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Матеріали справи містять оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500721446 від 30.09.2022, акцепт пропозиції на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 500721446 від 30.09.2022, паспорт споживчого кредиту від 30.09.2022, меморіальний ордер № 1351614093 від 30.09.2022.
Відповідно до умов оферти позичальнику надавався споживчий кредит у розмірі 129997,59 грн з процентною ставкою, % річних – 24,00. Дата повернення кредиту – 30.03.2030.
Судом встановлено та не спростовано відповідачкою, що Банк виконав покладені на нього зобов`язання за Кредитним договору від 30.09.2022, а саме надав позичальнику ОСОБА_1   грошові кошти у розмірі 129997,59 грн.
Однак відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість.
У зв`язку із допущенням ОСОБА_1 прострочення платежів АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із позовом до відповідачки про стягнення кредитної заборгованості та нарахованих відсотків за користування кредитом.
Суд першої інстанції вірно встановив, що між сторонами наявні договірні взаємовідносини у сфері кредитування, які виникли щонайменше з 21.02.2022 та продовжувалися шляхом укладення 30.09.2022 Договору № 500721446, оскільки останній кредит надавався саме на повернення заборгованості за Кредитним договором № 501436451 від 21.02.2022. 
За даними розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою було здійснено погашення за кредитними зобов`язаннями на загальну суму 2627,42 грн.
На підтвердження позовних вимог Банком до позовної заявинадано виписки по рахунку, з якої вбачається надання ОСОБА_1 споживчого кредиту, рух коштів по рахунку та наявність заборгованості.
Виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. 
Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
При цьому з наданих АТ «Сенс Банк» виписок по особовим рахункам ОСОБА_1 та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка отримала кредитні кошти, користувався ними та відбулося часткове погашення зобов`язання щодо їх повернення, зокрема і відсотків за користування кредитом.
Натомість відповідачка, заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, не надала суду доказів, які б спростовували визначений позивачем розмір заборгованості за кредитом, як і не навела заперечень щодо неотримання та невикористання нею грошових коштів позивача.
При цьому, в апеляційній скарзі відповідачка також не оспорювала укладення нею Кредитного договору та отримання нею кредитних коштів, однак, серед іншого, вказувала на те, що заявлена АТ «Сенс Банк» сума процентів до стягнення не ґрунтується на умовах Договору і наданому позивачем розрахунку та є значно завищеною.
Водночас, колегія суддів вважає вказані доводи скаржника безпідставними, оскільки процентна ставка у розмірі 24 % річних була визначена у Кредитному договорі № 500721446 від 30.02.2022, що свідчить про узгодженість сторонами правочину його умов щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами.
В апеляційній скарзі скаржник вказує, що матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості.
Однак, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 521/21255/13-ц вказано, що враховуючи, що вимоги кредитора та взяті позичальником зобов`язання за кредитним договором в добровільному порядку не виконані на час ухвалення судом рішення, а також частину другу статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Тому непред`явлення повідомлення (вимоги) про дострокове виконання зобов`язання з повернення кредиту, чи в разі її направлення: до встановленої дати дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або до закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення, саме по собі не є необхідною умовою подальшого задоволення позову.
Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Не направлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредит.
Крім того, в матеріалах справи міститься список № 1 згрупованих поштових відправлень «Укрпошта Стандарт» з описом вкладень та рекомендованим повідомленням від 05.07.2023 та опис вкладення «Укрпошта стандарт» на ім`я  ОСОБА_1 із зазначенням поштової адреси відповідачки та найменування предметів - вимога про усунення порушень (а.с. 28-40).
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на неналежність доказів на здійснення представництва інтересів позивача адвокатом Мужиком Н. Т., виходячи з наступного.
Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.
Зокрема, відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Частина 1 ст. 60 ЦПК України визначає, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 62 ЦПК України).
Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України).
У цій справі позовна заява подана 09.05.2024 представником АТ «Сенс-Банк» - адвокатом Мужиком Н. Т. через підсистему «Електронний суд». До позовної заяви додано свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000550, видане Мужику Н. Т. на підставі рішення Ради адвокатів Львівської області від 23.02.2017 № 64 та довіреність № 020686/24 від 10.01.2024, якою АТ «Сенс Банк» уповноважило адвоката Мужика Н. Т. представляти свої інтереси, в тому числі по Договору про надання правової допомоги від 10.01.2023, зокрема, в судах. 
Отже, адвокатом Мужиком Н. Т. до позовної заяви додані належні документи, передбачені вищезазначеними нормами ЦПК України, у підтвердження своїх повноважень на представлення інтересів позивача у суді.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Сенс Банк» у визначеному судом першої інстанції розмірі.
Відтак, інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Багачевського (Ватутінського) міського суду Черкаської області від 09 квітня 2025 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 07 серпня 2025 року.

Головуючий          Л. І. Василенко

 Судді:                                                          О. В. Карпенко

                                                        О. М. Новіков