УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2025 року
м. Київ
справа № 954/67/23
провадження № 51-2840ск25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі: 
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя АР Крим, жителя АДРЕСА_1 , 
на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 25 березня 2025 рокуу та ухвалу Херсонського апеляційного суду від  17 червня 2025 року, 
встановив
1.  Оскарженим вироком, залишеним без зміни апеляційним судом, ОСОБА_5 засуджено  за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі -КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.
2. Як установив суд, ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 18:30 на нерегульованому перехресті в смт. Нововоронцовка Бериславського району Херсонської області ОСОБА_5 , керуючи  автомобілем FIAT, проявив неуважність до дорожньої обстановки, порушуючи вимоги пункту 2.3 б), пункту 16.3, пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, не надавши дорогу автомобілю МАЗ під керуванням ОСОБА_6 допустив зіткнення автомобілів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля FIAT ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а пасажир ОСОБА_8 помер.
3. У касаційній скарзі захисник не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5  та правильності кваліфікації його дій, порушує питання про зміну судових рішень через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого. Просить пом`якшити призначене засудженому покарання із застосуванням положень статей 75, 76 КК.
4.  Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
5.  Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. 
6. Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
7.  Призначаючи покарання засудженому, суд першої інстанції урахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, який вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, який є діючим військовослужбовцем, раніше не судимий, характеризується посередньою.
8.  Також не залишилися без оцінки суду позиція потерпілих, які претензій до засудженого не заявляли та не наполягали на призначенні йому суворого покарання.
9.  Врахувавши зазначене, суд призначив ОСОБА_5 покарання у мінімальному розмірі,  передбаченому санкцією закону, за яким його засуджено. 
10. Водночас суд першої інстанції виходив із того, що  відповідно до статті 12 КК засуджений вчинив тяжкий злочин. Зокрема суд зважив на те, що внаслідок грубого порушення засудженим Правил дорожнього руху одна особа загинула, а іншій заподіяно тяжких тілесних ушкоджень. 
11.  Проаналізувавши рішення районного суду, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_5 та не знайшов при цьому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника в частині зміни порядку відбування призначеного покарання. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК. 
12. Зміст судових рішень не дає підстав вважати, що покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад. Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.
13. Враховуючи викладене, Суд вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є справедливим, і підстав для зміни оскаржуваних судових рішень не вбачає. 
14. З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 25 березня 2025 рокуу та ухвалу Херсонського апеляційного суду від  17 червня 2025 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                  ОСОБА_3