ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 р. 	Справа № 520/4870/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Спірідонов М.О.) від 28.04.2025 року по справі № 520/4870/25
за позовом Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля"
до Харківської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПП "Торговий дім "Золота миля", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:
визнати противоправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2025/000044/2 від 30.01.2025р. та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2025/000049. 
стягнути з Харківська митниця Держмитслужби на користь Приватне підприємство “Торговий дім “Золота миля” (ідентифікаційний код 34470937, місцезнаходження: 61001, Харківська область, місто Харків, проспект Героїв Харкова, будинок 135-А) судовий збір у сумі 4844,80грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000044/2 від 30.01.2025р. та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2025/000049 є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року по справі № 520/4870/25 позовні вимоги задоволено.
Скасовано Рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000044/2 від 30.01.2025р. та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2025/000049.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби на користь підприємства "Торговий дім "Золота миля" сплачений судовий збір у сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості). Зазначає, що аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби вказує, що рівень митної вартості подібних товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений. Вказує, що джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація: товар № 1) – МД від 25.11.2024 UA901020/2024/008838 (24UA901020008838U9), код товару згідно з УКТ ЗЕД 1511909900, назва товару: «Пальмова олія рафінована, відбілена, дезодорована, без зміни хімічного складу, у твердому стані: "MEDALIA PALM FAT33-36…», країна походження ID (Індонезія), умови поставки FOB, вага нетто 42000 кг. Посилається на те, що подані декларантом до митного оформлення документи, відповідно до частини другої статті 53 Кодексу, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Приватним підприємством "Торговий дім "Золота миля", 30.01.2025 року подано до Харківської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера №25UA807200001179U3 щодо оформлення товару Пальмова олія рафінована, вибілена, дезодорована, без зміни хімічного складу у твердому стані: MEDALIA PALM FAT 36-39 (темп. плавлення 38,0 С, з вмістом вільних жирних кислот 0,1% максимум, в упаковці масою нетто 20 кг) – 63000,00кг. Олія призначена для виробництва харчових продуктів. Не в первинній упаковці. Дата виробництва – вересень 2024 року. Кінцевий термін використання – вересень 2026 року, що надійшов в рамках Контракту № BO-63-071015 від 07.10.2015р. з Компанією PT.ASIANAGRO AGUNJAYA.
Специфікацією № 197 від 08.08.24 р. до Контракту № BO-63-071015 від 07.10.2015р. передбачено поставку товару – Рафінована відбілена дезодорована пальмова олія 36- 39, в кількості 126000,00 кг., ціна товару 0,96 дол. США/кг., загальною вартістю 120960,00 дол. США на умовах поставки FOB, Джакарта, Індонезія (INCOTERMS 2020).
Строк відвантаження товару– не пізніше 31 серпня 2024р. Умови оплати на поставку даної партії товару – 30% передоплата; 70% по отриманню сканкопій відвантажувальних документів, зазначених в параграфі 8 Контракту № BO-63-071015 від 07.10.2015р. через 21 день від дати Коносамента.
На підтвердження заявленої у митній декларації № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025р. митної вартості товару, яка становить 77939,72 доларів США та відповідно 3267965,54 грн. разом з декларацією позивачем до митного органу були надані наступні документи: Пакувальний лист б/н від 17.10.2024; Проформа інвойс 1200020874 від 08.08.2024; Інвойс 9000022198 від 17.10.2024; Коносамент 245528250 від 31.10.2024; ЖД накладна 31512893 від 20.12.2024; ЖД накладна 31512877 від 20.12.2024; ЖД накладна 31512878 від 20.12.2024; Т1 MRN24PL322080NU4DHTJ0 від 20.12.2024; Т1 MRN24PL322080NU4DHEJ4 від 20.12.2024; Т1 MRN24PL322080NU4DHNJ5 від 20.12.2024; Сертифікат походження 0055207/JKT/2024 від 25.10.2024; Платіжне доручення про оплату за товар 479 від 27.09.2024; Платіжне доручення про оплату за товар 526 від 25.11.2024; Транспортний рахунок 0000000760 від 17.12.2024; Транспортний рахунок 5653429684 від 02.12.2024; Платіжне доручення про оплату за транспортні послуги 542 від 12.12.2024; Довідка про транспортні витрати б.н від 03.01.2025; Прайс-лист б/н від 08.08.2024; Біржові котирування б/н від 09.08.2024; Калькуляція б.н від 17.10.2024; Додаткова угода 6 від 28.12.2018; Додаткова угода 5 від 25.07.2018; Додаткова угода 3 від 10.10.2016; Додаткова угода 7 від 02.03.2021; Додаткова угода 8 від 02.08.2022; Специфікація 197 від 08.08.2024; Додаткова угода 9 від 06.03.2022; Контракт BO-63-071015 від 07.10.2015; Транспортний договір UA00069121 від 20.09.2021; Транспортний договір 23-17 від 28.07.2023; Ветеринарний сертифікат б.н від 22.10.2024; Декларація виробника б.н від 22.10.2024; Лист б.н від 02.01.2023; Cертифікат аналізу AAJ/LAB/102/OCT/24 від 17.10.2024.
Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №25UA807200001179U3 від 30.01.2025, спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі – АСАУР) щодо можливого заниження митної вартості товарів за кодом 105-2: “Контроль правильності визначення митної вартості товарів”.
30.01.2025р. (вих. № 25/26/27) ПП “Торговий Дім “Золота Миля” були надані митному органу додаткові документи та пояснення в яких зазначено, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм митного Кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення, а саме:
щодо надання виписки з бухгалтерської документації, ПП “Торговий дім “Золота миля” повідомляє, що разом з митною декларацією від 30.01.2025р. № 25UA807200001179U3 було надано митному органу Проформа інвойс 1200020874 від 08.08.2024, Інвойс 9000022365 від 12.11.2024р., Транспортний рахунок 0000000800 від 09.01.2025р., Транспортний рахунок 0000000801 від 09.01.2025р., Платіжне доручення про оплату за товар № 479 від 27.09.2024р., Платіжне доручення про оплату за товар №536 від 09.12.2024р., а також повідомлено, що бухгалтерський облік товару не здійснювався у зв`язку з тим, що він ще не був випущений у вільний обіг на територію України;
стосовно надання транспортно-експедиційних рахунків, рахунки експедиційних витрат, заявки перевезення, договори, рахунки збереження товарів в місце призначення, рахунки завантаження-розвантаження контейнера/товару, портові збори тощо, ПП “Торговий дім “Золота миля” повідомило, що разом з митною декларацією від 30.01.2025р. № 25UA807200001179U3 митному органу було надано Коносамент DJA1307750 від 17.11.2024р., ЖД накладна 31513674 від 15.01.2025, ЖД накладна 31513672 від 15.01.2025р., ЖД накладна 31513717 від 15.01.2025р., Т1 MRN25PL322080NU5XISJ0 від 15.01.2025р., Т1 MRN25PL322080NU5XIQJ2 від 15.01.2025р.,Т1 MRN25PL322080NU5XIRJ1 від 15.01.2025р., Транспортний рахунок 0000000800 від 09.01.2025р.; Транспортний рахунок 0000000801 від 09.01.2025р.; Платіжне доручення про оплату за транспортні послуги 554 від 27.12.2024; Довідка про транспортні витрати б.н від 30.01.2025р., Транспортний договір 23-17 від 28.07.2023 р.;
щодо надання каталогів, специфікації, загальних прейскурантів (прайс-листи) виробника товару, ПП “Торговий дім “Золота миля” повідомило, що разом з митною декларацією № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025р було надано митному органу Прайс лист б/н від 08.08.2024р.; Калькуляція б/н від 12.11.2024 р.;
щодо надання копії митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ), ПП “Торговий дім “Золота миля” повідомило, такий документ не був наданий продавцем товару;
стосовно надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями – повідомлено, що на цей час ПП “Торговий дім “Золота миля” не має таких висновків.
30.01.2025 року Харківською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2025/000049 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2025/000044/2 від 30.01.2025р. Цінової інформації (ціни договорів) щодо вартості ідентичних товарів в розумінні ст. 59 та з урахуванням ст. 61 МКУ у максимально найближчий до дати експорту оцінюваного товару в Україні термін у митниці не виявлено (згідно даних ПІК “Інспектор”). У зв`язку з чим, митну вартість товарів визначено згідно ст. 60 МК У за методом визначення митної вартості за ціною ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
Не погодившись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товару та карткою відмови, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).
Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно із п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).
Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Крім того, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.
При цьому, слід враховувати, що ст. 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі № 809/1884/16.
Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження заявленої у митній декларації №25UA807200001179U3 від 30.01.2025 року митної вартості товару, яка становить 77939,72 доларів США та відповідно 3267965,54 грн. (вартість товару 2353890,0 грн. та вартість міжнародного вантажного перевезення 732075,43 грн.), разом з декларацією підприємством позивача до митного органу були надані наступні документи: Пакувальний лист б/н від 12.11.2024; Проформа інвойс 1200020874 від 08.08.2024; Інвойс 9000022365 від 12.11.2024; Коносамент DJA1307750 від 17.11.2024; ЗД накладна 31513674 від 15.01.2025; ЗД накладна 31513672 від 15.01.2025; ЗД накладна 31513717 від 15.01.2025; Т1 MRN25PL322080NU5XISJ0 від 15.01.2025; Т1 MRN25PL322080NU5XIQJ2 від 15.01.2025; Т1 MRN25PL322080NU5XIRJ1 від 15.01.2025; Сертифікат походження 0061815/JKT/2024 від 28.11.2024; Платіжне доручення про оплату за товар 479 від 27.09.2024; Платіжне доручення про оплату за товар 536 від 09.12.2024; Транспортний рахунок №0000000800 від 09.01.2025; Транспортний рахунок № 0000000801 від 09.01.2025; Платіжне доручення про оплату за транспортні послуги № 578 від 24.01.2025; Платіжне доручення про оплату за транспортні послуги № 554 від 27.12.2024; Довідка про транспортні витрати б/н від 30.01.2025; Прайс лист б/н від 08.08.2024; Біржові котирування б/н від 09.08.2024; Калькуляція б/н від 12.11.2024; Додаткова угода 6 від 28.12.2018; Додаткова угода 5 від 25.07.2018; Додаткова угода 3 від 10.10.2016; Додаткова угода 7 від 02.03.2021; Додаткова угода 8 від 02.08.2022; Додаткова угода 9 від 06.03.2022; Специфікація № 197 від 08.08.2024; Контракт BO-63-071015 від 07.10.2015; Транспортний договір № 23-17 від 28.07.2023; Ветеринарний сертифікат б/н від 17.11.2024; Декларація виробника б/н від 17.11.2024; Лист б/н від 02.01.2023; Cертифікат аналізу AAJ/LAB/084/NOV/24 від 12.11.2024; Інвойс передоплата за транспортування 0000000748 від 02.12.2024.
В свою чергу, 30.01.2025 року митницею було направлено запит (Повідомлення) до МД № 25UA807200001179U3 декларанту, в якому зазначено, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та додатково витребувано наступні документи:
- виписку з бухгалтерської документації;
-транспортно-експедиційні рахунки, рахунки експедиційних витрат, заявки перевезення, договори, рахунки збереження товарів в місце призначення, рахунки завантаження-розвантаження контейнера/товару, портові збори тощо.
- каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом на вимоги ст. 254 Митний кодекс України;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476.
У зв`язку з цим, 30.01.2025 року за вих. № 25/26/27 ПП «Торговий дім «Золота Миля» були надані митному органу пояснення, в яких зазначено, що згідно наданих декларантом документів можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди, а декларантом надано вичерпний перелік документів згідно норм митного Кодексу України щодо підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення та ці документи не містять розбіжностей щодо ціни поставленого товару.
Що стосується вимоги митного органу про надання виписки з бухгалтерської документації, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем митному органу було повідомлено, що ПП «Торговий дім «Золота миля» разом з митною декларацією від 30.01.2025 № 25UA807200001179U3 були надані проформа інвойс 1200020874 від 08.08.2024, Інвойс 9000022365 від 12.11.2024, Транспортний рахунок №0000000800 від 09.01.2025, Транспортний рахунок № 0000000801 від 09.01.2025, платіжне доручення про оплату за товар № 479 від 27.09.2024, Платіжне доручення про оплату за товар № 536 від 09.12.2024, а також повідомлено, що бухгалтерський облік товару не здійснювався у зв`язку з тим, що товар ще не був випущений у вільний обіг на територію України.
Таким чином, надання такої виписки на момент митного оформлення товару було технічно неможливе, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними.
Що стосується вимоги митного органу про надання транспортно-експедиційних рахунків, рахунки експедиційних витрат, заявки перевезення, договори, рахунки збереження товарів в місце призначення, рахунки завантаження-розвантаження контейнера/товару, портові збори тощо, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем митному органу було повідомлено, що ПП «Торговий дім «Золота миля» разом з митною декларацією від 30.01.2025 № 25UA807200001179U3 митному органу були надані: коносамент DJA1307750 від 17.11.2024, ЗД накладна № 31513674 від 15.01.2025, ЗД накладна № 31513672 від 15.01.2025, ЗД накладна № 31513717 від 15.01.2025, Т1 MRN25PL322080NU5XISJ0 від 15.01.2025, Т1 MRN25PL322080NU5XIQJ2 від 15.01.2025, Т1 MRN25PL322080NU5XIRJ1 від 15.01.2025, транспортний рахунок № 0000000800 від 09.01.2025; транспортний рахунок № 0000000801 від 09.01.2025; платіжне доручення про оплату транспортних послуг 578 від 24.01.2025; довідка про транспортні витрати б.н від 30.01.2025, транспортний договір № 23-17 від 28.07.2023.
Судовим розглядом встановлено, що між ПП «Торговий дім «Золота миля» (Замовник) та Stream Trade Europe LTD, Бургас, Болгарія (Виконавець) був укладений договір № 23-17 від 28.07.2023 про надання послуг – організація міжнародних морських і інтермодальних перевезень зовнішньоторговельних вантажів.
На виконання цього договору Stream Trade Europe LTD виписав рахунки: - № 0000000800 від 09.01.2025 на загальну суму 9690,0 євро, у т. ч. за послуги вивантаження/навантаження, транспортування-експедирування порт Гданськ - Гливице, Польща – Мостиська, Україна на суму 6690,0 євро та за послуги транспортування -експедирування Мостиська - Харків, Україна на суму 3000,0 євро. - № 0000000801 від 09.01.2025 на загальну суму 10093,33 євро за « 100% передплата за морський фрахт порт JAKARTA, INDONESIA - Гданськ, Польща, Винагорода експедитора.
Таким чином, загальні витрати на транспонування вантажу за контрактом № BO-63- 071015 від 07.10.2015 за межами митної території України склали 16783,33 євро (6690,0 євро+10093,33 євро) і відповідно 730237,65 грн. (інформація деталізована у довідці про транспортні витрати б/н від 30.01.2025, що була надана до митного оформлення, як додаток до ВМД).
У зв`язку з цим, доводи відповідача про те, що позивачем не доведено правильність розподілу транспортних витрат за межами митної території України та відсутність у митного органу документів, що ілюструють деталізацію транспортних витрат є необґрунтованими та суперечать змісту документів наданих Декларантом до митного оформлення разом з ВМД № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025 Умовами п. п. п. 2.3.2 п. п. 2.3 договору № 23-17 від 28.07.2023 про надання послуг передбачено, що Виконавець (Stream Trade Europe LTD) має право залучати до виконання своїх обов`язків третіх осіб від свого імені та укладати з ними відповідні договори.
Скориставшись цим правом, Stream Trade Europe LTD залучив до виконання своїх зобов`язань по вказаному договору TОB «Н`ЮНІТ», який в свою чергу залучив ЗД перевізника ПЦЦ «Интермодаль», а відповідні ЗД накладні № 31513674 від 15.01.2025, № 31513672 від 15.01.2025, № 31513717 від 15.01.2025 р.
У зв`язку з цим, ненадання декларантом до митного органу транспортних договорів залізничного перевезення, що зазначені у графах 3 та 26 вищеперерахованих ЗД накладних, спростовується тим, що ПП «Торговий дім «Золота миля» не є стороною вказаних договорів і не може надавати договори третіх осіб, які були залучені Stream Trade Europe LTD до виконання умов договору № 23-17 від 28.07.2023 р.
Що стосується вимоги митниці про надання каталогів, специфікації, загальних прейскурантів (прайс-листи) виробника товару, ПП «Торговий дім «Золота миля», з матеріалів справи судом встановлено, що позивач повідомив митний орган, що разом з митною декларацією № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025 було надано митному органу прайс-лист б/н від 08.08.2024 та калькуляцію б/н від 12.11.2024.
Прайс-лист від 08.08.2024 був наданий компанією-постачальником PT.ASIANAGRO AGUNJAYA на товар «PALM FAT 36-39» на умовах поставки FOB Tanjung Priok, Джакарта з терміном дії до 16.08.2024 без зазначення конкретного покупця, якому адресовано цей прайс-лист (міститься в матеріалах справи).
У зв`язку з цим, твердження апелянта про те, що вказаний прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, є помилковим.
Колегія суддів зазначає, що прайс-лист - це перелік пропозицій товару та цін, що складається виробником (продавцем) товару в процесі здійснення його господарської діяльності та не є товаросупровідним документом. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника (продавця) товару вказаного документу чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Отже, відомості, наведені у прайс-листі, не мають імперативного характеру і у разі його наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27.01.2022 у справі № 810/3667/15.
В постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.
Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом і у постановах від 08 грудня 2022 року у справі № 420/2792/19, від 01 березня 2023 року у справі № 420/18880/21.
Також колегія суддів зауважує, що продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності.
Оскільки вказаний документ не є обов`язковим документом для підтвердження заявленої митної вартості товару, а отже особливості його оформлення, на які посилається відповідач, не свідчать про недостовірність заявлених декларантом відомостей, у зв`язку з чим наявність, відсутність чи будь-які недоліки такого документу, як прайс лист, не можуть бути покладені в основу прийняття рішення про коригування митної вартості.
Аналогічні висновки щодо оцінки прайс-листа, як документа, який підтверджує митну вартість товарів, сформовано Верховним Судом, зокрема у постанові від 28.02.2024 № 815/1460/18.
Що стосується вимоги митниці про надання копії митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ), з матеріалів справи судом встановлено, що ПП «Торговий дім «Золота миля» повідомило митний орган, що такий документ не був наданий продавцем товару, тому відповідно не надавався до митного оформлення товару.
Перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як “експортна декларація країни відправлення”.
Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 20 вересня 2023 року у справі  №815/6805/17, від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19
Отже, декларація країни відправлення не є обов`язковим для надання документом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України при визначенні митної вартості товару та не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.
Крім того, що вимога про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.
Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.
Разом з цим, відповідачем ані в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, ані в апеляційній скарзі не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.
Що стосується посилання апелянта на порушення вимог постанови Правління НБУ № 216 від 28.07.2008 (в редакції Постанови НБУ від 25.08.2022 № 189), а саме, що в платіжних інструкціях № 479 та № 536 відсутній підпис відповідальної особи, колегія суддів зазначає наступне.
Так, платіжні інструкції № 479 від 27.09.2024 та № 536 від 09.12.2024 були сформовані в електронному вигляді в режимі клієнт-банкінгу (формується в електронному вигляді), які були прийняті установою банку до виконання та виконані 27.09.2024 та 09.12.2024 відповідно, гроші перераховані на користь постачальника відповідно до умов контракту № BO-63-071015 від 07.10.2015.
Платіжні інструкції містять штамп банку та підписаний кваліфікованим електронним підписом, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними. 
Щодо доводів про наявність розбіжностей в сумах, вказаних у платіжних інструкціях № 479 від 27.09.2024 та № 536 від 09.12.2024 та вартістю, яка зазначена у поданій митній декларації, судом встановлено, що відповідно до специфікації № 197 від 08.08.2024 в межах контракту № BO-63-071015 від 07.10.2015 контрагент Позивача зобов`язувався поставити товар на загальну суму 120960,0 доларів США. Постачання товару по цій специфікації було порівну розділено на дві поставки: по 60480,0 доларів США, на які були оформлені відповідно вантажно-митні декларації № 25UA807200000020U8 від 03.01.2025 та № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025 (відносно якої було прийняте спірне рішення митного органу про коригування митної вартості товарів).
На підставі платіжної інструкції № 479 від 27.09.2024 була здійснена передоплата по двох поставках в розмірі 36288,0 доларів США, відповідно сума передоплати по одній поставці складала 18144,0 доларів США (36288,0/2=18144,0), а 09.12.2024 платіжною інструкцією № 536 було перераховано 42336,0 доларів США на підставі специфікації № 197 від 08.08.2024.
Таким чином, загальна сума коштів, що була перерахована Позивачем на користь постачальника за поставкою склала 60480,0 доларів США (18144,0+42336,0), що відповідає вартості товару, вказаній у № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025, відносно якої було прийняте рішення митного органу № UA807000/2025/000044/2 від 30.01.2025.
Щодо доводів митниці про наявність розбіжностей в умовах поставки товару, а саме в біржових котируваннях № б/н від 09.08.2024 зазначено умови поставки – FOB Малайзія, але згідно зовнішньоекономічного договору від 07.10.2024 № BO-63-071015 умови поставки – FOB Jakarta Індонезія, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з умовами контракту № BO-63-071015 від 07.10.2015, компанія PT.ASIANAGRO AGUNJAYA (Джакарта, Індонезія) поставляє товар Позивачу відповідно до правил Інкотермс 2020 та визначаються як FOB Tanjung Priok (Джакарта, Індонезія).
До митного оформлення були надані біржові котирування за період з 29.07.2024 по 08.08.2024 на товар RDP PALM OIL (рафінована, вибілена та дезодорована пальмова олія) на умовах поставки FOB Малайзія з посиланням на джерело інформації https://agropost.wordpress.com. На зазначеному ресурсі розміщена інформація щодо біржових котирувань на певні товари лише на умовах поставки FOB Малайзія окрім товару «індонезійська сира пальмова олія (FOB Белаван/Думай)».
Враховуючи, що інформація щодо біржових котирувань на товар RDP PALM OIL (рафінована, вибілена та дезодорована пальмова олія) на умовах поставки FOB Джакарта, Індонезія відсутня на ресурсі, ПП «Торговий дім «Золота миля» були надані біржові котирування на товар RDP PALM OIL (рафінована, вибілена та дезодорована пальмова олія) на умовах поставки FOB по регіону Малайзія, що максимально географічно наближено до Індонезії, оскільки обидві країни знаходяться у Південно-Східній Азії і мають морські кордони.
Що стосується посилання митного органу на те, що наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, а саме, у митних органів наявна цінова інформація на ідентичний товар, зокрема того ж самого виробника, у схожій кількості, оформлений на таких саме комерційних умовах у максимально наближений час, колегія суддів зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Колегія суддів звертає увагу на те , що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару митний орган також зазначив, що при визначенні (збільшенні) митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься у базах АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України про товари, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений до митного оформлення час.
Тобто, основною підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначеного в митній декларації, поданій позивачем, став аналіз цінової інформації, яка міститься в базах АСМО Інспектор  та ЄАІС Держмитслужби України.
Наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в базах АСМО Інспектор  та ЄАІС Держмитслужби України згідно вказаного в рішенні не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.
При цьому, посилання у рішенні лише на номер митної декларації, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування відповідачем можливості визначення митної вартості за резервним методом.
У рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларацій, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Поряд із тим, тексти спірних рішень про коригування митної вартості не містять інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Своєю чергою, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішеннях про коригування митної вартості лише на номер митної декларації як на джерело цінової інформації не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості правоможності щодо митної вартості за резервним методом.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.01.2022 року у справі № 520/11061/2020.
З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для коригування відповідачем митної вартості товару для рішення про коригування митної вартості № UA807000/2025/000044/2 від 30.01.2025 слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби, а саме: «…наявна у митного органу цінова інформація на ідентичний товар, зокрема того ж самого отримувача товару ПП ТД «Золота Миля», виробника PT.ASIANAGRO AGUNGJAYA, оформлений на таких саме комерційних умовах FOB ID “Пальмова олія рафінована, вибілена, дезодорована, без зміни хімічного складу, у твердому стані MEDALIA PALM FAT 33-36», по ціні угоди ДМВ-1, що наявні: МД 24UA901020008838U9, (№UAUA901020/2024/008838) від 25.11.2024. ДМВ-1».
Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до ВМД № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025 імпортувався товар «MEDALIA PALM FAT 36-39».
При цьому, « 36-39» - це одна з характеристик цієї партії товару згідно зі специфікацією № 197 від 08.08.2024, яка була надана разом з митною декларацією до митного оформлення, та означає «точка плавлення», виражена у градусах Цельсія « 0С».
В той час, як митний орган порівнював означений товар з «MEDALIA PALM FAT 33- 36», у якого така фізична характеристика як «точка плавлення» відрізняється від імпортованого товару та складає « 33-36 0С».
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 59 МК України під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Таким чином, у розумінні законодавчих норм товари «MEDALIA PALM FAT 36-39» та «MEDALIA PALM FAT 33-36» не можна вважати ідентичними і відповідно коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів) є помилковим.
В свою чергу, використані позивачем відомості повністю підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні та/або всі складові митної вартості, необхідні для її обчислення, присутні, а інформація в базах АСМО Інспектор та ЄАІС не свідчить та не може свідчити про заниження митної вартості товарів позивачем, що є підставою для відхилення аргументів відповідача і в цій частині.
Колегія суддів зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а.
У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.
Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
В свою чергу, позивачем в межах спірних правовідносин доведено, що митна вартість товару склала 77939,72 доларів США та відповідно 3267965,54 грн., до якої було включено вартість товару 60480 доларів США і відповідно 2353890,0 грн. та вартість міжнародного вантажного перевезення 16783,33 євро і відповідно 732075,43 грн., що підтверджується документами наданими до митного оформлення разом з митною декларацією № 25UA807200001179U3 від 30.01.2025.
Крім того, суд зазначає, що саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики (постанова Верховного Суду від 17.05.2022 у справі № 809/506/17).
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Що стосується рішення суду в частині розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
З матеріалів справи судом встановлено, що при зверненні до суду першої інстанції позивачем заявлені вимоги визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі № 1.380.2019.001962 сформулював правовий висновок відповідно до якого, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.
Суд також враховує правові висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.08.2024 по справі № 120/15468/23, згідно яких рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є взаємопов`язаними однаковими правовідносинами, відтак вказані рішення у випадку їх спільного оскарження розцінюються як одне ціле. Розрахунок судового збору у випадку оскарження рішення про коригування митної вартості разом з карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення має здійснюватися виходячи лише з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу.
Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що в цьому випадку розмір ставки судового збору за подання позовної заяви мав визначатися виходячи з розміру ставки, визначеного за подання позову майнового характеру, а ціна позову - як різниця між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена митним органом в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару.
Тобто, сплачувати судовий збір окремо, за оскарження картки відмови, з урахуванням позиції Верховного Суду, не вимагається.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою або суб`єктом владних повноважень, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня цього року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.
Разом з тим, оскільки згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору 
Враховуючи вищевикладене, за подання адміністративного позову слід було сплатити 2422,40 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб х коефіцієнт 0,8).
Натомість, при зверненні до суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 4844,80 грн. та відповідно при вирішенні спірних правовідносин суд першої інстанції стягнув витрати зі сплати судового збору у цьому ж розмірі.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, а саме шляхом викладення третього абзацу резолютивної частини тексту судового рішення в наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 44017626) на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" (код ЄДРПОУ 34470937) сплачений судовий збір у сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) 40 коп.».
При цьому, інша частина сплаченої суми судового збору у розмірі 2422,40 грн. може бути повернута позивачу, як сума сплаченого судового збору у більшому розмірі, шляхом подання відповідної заяви до суду першої інстанції.
В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року по справі № 520/4870/25 змінити шляхом викладення третього абзацу резолютивної частини тексту судового рішення в наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 44017626) на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" (код ЄДРПОУ 34470937) сплачений судовий збір у сумі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) 40 коп.».
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року по справі № 520/4870/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Катунов    І.М. Ральченко