ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 липня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/4003/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Принцевської Н.М.;
суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання (за доручення головуючої судді): Романенко Д.С.;
Представники сторін:
Від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" – Буря О.Г.;
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" та   ОСОБА_1 – Ковальова Н.М.
Від ОСОБА_2 – не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"  
на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 (повний текст складено 20.02.2025)
по справі №916/4003/24
за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 
до відповідачів:  
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Механічний завод";  
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний регіон";  
3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Прибрежний";   
4. ОСОБА_2 ; 
5. ОСОБА_1 ;
про стягнення 291 925,84 євро та 12 051,75 грн, 
(суддя першої інстанції Літвінов С.В., дата та місце ухвалення рішення: 10.02.2025, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29),

У вересні 2024 року Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 291 925,84 євро та 12051,75 грн.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" Кредитного договору №19-20КN0007/ALTF-24-EXIM/ від 27.03.2019.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у даній справі у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю " Механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - відмовлено повністю.
У своєму рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" перед Позивачем щодо погашення кредиту та сплати відсотків, терміни і строки яких визначені у договорі, продовжились на строк дії обставин непереборної сили, які тривали як станом на час звернення Позивача з позовом до суду, так і до цього часу. 
Місцевий господарський суд зазначив, що військова агресія російської федерації проти України та тимчасова окупація Скадовського району Херсонської області та міста Херсон збройними формуваннями РФ спричинила виникнення для Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) при виконанні останнім своїх зобов`язань перед банком за Кредитним договором № 9-20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019, які виникли для Відповідача-1 з 24.02.2022. Вказані обставини були засвідчені Херсонською торгово-промисловою палатою шляхом видачі Відповідачу-1 відповідного сертифікату за № 6500-24-2087.
На переконання суду першої інстанції, зазначений сертифікат є належним, у розумінні процесуального закону та відповідно до умов договору, доказом на підтвердження існування форс-мажорних обставин у Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" у спірних правовідносинах.
З огляду на зазначене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" не підлягають задоволенню, так як були необґрунтовані та недоведені Позивачем.
Не погоджуючись з таким рішенням, Позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення  Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі № 916/4003/24 - скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Позивача заборгованість за Кредитним договором № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019 у сумі 291 925,84 євро, з них: сума простроченої заборгованості за кредитом (основний борг) – 286 297,00 євро; проценти за користування кредитом – 5 628,84 євро; комісія за управління – 12 051,75 грн.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції належним чином, повно та всебічно не досліджено матеріали справи і як наслідок вказане судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права
У своїй апеляційній скарзі Позивач зазначає, що на момент коли було подано позовну заяву до господарського суду Одеської області, Відповідач-1 не надавав Банку сертифікат Торгово – промислової палати України з висновком про те, що підприємство не могло виконати свої зобов`язання за кредитним договором № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019, з огляду на це обставини невиконання зобов`язання Відповідачем -1 не можуть вважатися форс – мажорними, а тому не звільняють від виконання зобов`язань за Кредитним договором укладеним з Банком.
Разом з тим, Скаржник стверджує, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (Постанови Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 911/589/21, від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).
Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на постанову Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №910/8580/22, у якій зазначено, що лист ТПП від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. 
У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22 викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (Відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.
З огляду на зазначене, лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.
Разом з тим, на переконання Позивача, лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розміщений на веб-сайті ТПП, не відповідає нормам Закону і Регламенту і не може вважатись сертифікатом про форс-мажорні обставини, виданим Торгово-промисловою палатою України Відповідачу - 2, і, як наслідок, доказом дії обставин непереборної сили.
Окрім того, Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги Постанову ВС від 13.09.2023 у справі № 910/8741/22, у якій суд дійшов наступного висновку: «Верховний суд звертає увагу скаржника на те, що форс – мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс – мажору. 
Отже, навіть якщо обставини непереборної сили вплинули на учасників певних правовідносин, такі обставини можуть бути підставою для звільнення виключно від відповідальності за невиконання зобов`язання (штраф, пеня), а не від виконання зобов`язання в цілому.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/4003/24.
14.03.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4003/24.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст.258 Господарського процесуального кодексу України, та роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних недоліків, апеляційну скаргу буде повернуто Апелянту.
25.03.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої Апелянтом надано докази надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги, а також докази сплати судового збору у сумі 239 313,65 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24.
07.04.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У своєму відзиві Відповідач-1 стверджує, ТОВ "Механічний завод" до березня 2022 року сумлінно виконував свої обов`язки за Кредитним договором від 27 березня 2019 року № 19- 20KN0007/ALTF-24-EXIM (далі – Кредитний договір) та будь-якої заборгованості не мав.
Окрім того ТОВ "Механічний завод" зазначає , що вини Відповідачів в тому, що внаслідок розв`язання війни російською федерацією проти України, ТОВ «Механічний завод» у період з 24.02.2022 по цей час, позбавлений можливості вільно здійснювати свою господарську діяльність, не має. Відповідачі не могли передбачити воєнний напад російської федерації на Україну. 
Вважає, що судом першої інстанції належним чином, повно та всебічно досліджено матеріали справи, рішення є обґрунтованим, законним та прийнятим без порушення норм матеріального та/або процесуального права.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24 призначено до розгляду на: 26.05.2025 об 11-30 год.
02.05.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшли додаткові пояснення.
Крім того, 02.05.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 задоволено клопотання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24 призначено до розгляду на 26.05.2025 об 11-30 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.
07.05.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" та ОСОБА_1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" та Путілова Андрія Станіславовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24 призначено до розгляду на 26.05.2025 об 11-30 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.
           26.05.2025 у судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з`явився представник Позивача. Представники Відповідачів у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.
При цьому, 26.05.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" та ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у задоволенні якого колегією суддів було відмовлено протокольною ухвалою.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 оголошено перерву в судовому засіданні по справі №916/4003/24 до 23.06.2025 о 14-00 год. 
23.06.2025 у судовому засіданні протокольною ухвалою оголошено перерву до 07.07.2025 на 14-30 год.
У зв`язку з перебуванням судді - учасника колегії Дібрової Г.І. у відпустці з 30.06.2025 по 01.08.2025 розпорядженням керівника апарату суду №95 від 04.07.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/4003/24.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04.07.2025 визначено новий склад колегії суддів: головуюча суддя – Принцевська Н.М., судді: Савицький Я.Ф., Ярош А.І..
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2025 справу №916/4003/24 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 прийнято до свого провадження колегією суддів у новому складі.
07.07.2025 у судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з`явилися представник Позивача та представник Відповідача-1, Відповідача-2, Відповідача-3, Відповідача-5, які підтримали доводи викладені ними письмово. Представник Відповідача-4 у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з    прав    людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2019 року між Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (далі – Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" (далі ТОВ "Механічний завод" , Відповідач 1, Позичальник) було укладено Кредитний договір № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM (далі Кредитний договір).
Відповідно до умов цього Кредитного договору Банк надає Позичальнику Кредит у рамках ПДДФ на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за Кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим Договором. Кредит надається Позичальнику шляхом відкриття Невідновлювальної кредитної лінії
Пунктом 2.3.1. Кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії: 1 100 000,00 євро. 
Згідно з п. 2.4. Кредитного договору кінцевий термін погашення 25.03.2022.
Відповідно до п. 2.6. Кредитного договору у межах цього Договору Позичальник сплачує Банку Проценти за Кредитом, комісію за відкриття кредитної лінії, комісію за управління кредитною лінією та інші комісії/плати за цим Договором, у розмірах та на умовах цього Договору. 
Умовами п. 3.1.2 Кредитного договору встановлено, що розмір процентної ставки становить:
з 27 березня 2019 року по 26 березня 2020 року 3.9% річних; 
з 27 березня 2020 року 4.6 % річних. 
Розмір процентної ставки за кредитом змінюється у випадках та в порядку, що передбачені пунктом 4.1. цього Договору (п. 3.1.3. Кредитного договору).
П. 3.1.4 Кредитного договору передбачено, що проценти за Кредитом нараховуються протягом усього строку користування Кредитом на залишок Основного боргу на кінець календарного дня за кожен день користування Кредитом на основі Банківського року.
Відповідно до п. 3.2.2.1 Кредитного договору розмір ставки комісії за Управління 0.3 % річних від Ліміту заборгованості, зазначеного у Графіку зміни Ліміту заборгованості.
Комісія нараховується починаючи з дати набуття чинності цим Договором відповідно до підпункту 14.1.1 цього Договору і закінчуючи датою повного виконання зобов`язань з погашення Кредиту (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення Кредиту (п. 3.2.2.3 Кредитного договору).
Згідно з п. 7.2. Кредитного договору Позичальник зобов`язується до Дати надання Кредиту забезпечити оформлення Поруки: 
- Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННИЙ РЕГІОН», ідентифікаційний код 32618245;
- Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИБРЕЖНИЙ», ідентифікаційний код 30894003;
- ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Приписами п. 8.1.1. Кредитного договору встановлено, що Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим Договором.
П 8.1.2 Кредитного договору вказує, що Банк має право вимагати виконання грошових зобов`язань за цим Договором у повному обсязі у випадках, передбачених підпунктами 9.2.10.-9.2.11. цього Договору, у строки, передбачені підпунктами 9.2.10- 9.2.11 цього Договору.
Згідно з п. 9.2.11. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний здійснити погашення Кредиту, процентів, комісій та інших платежів за цим Договором у повному обсязі протягом 10 Банківських днів з дня відправлення Банком Позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення, якщо допущено прострочення термінів виконання грошових зобов`язань за будь яким Договором.
Відповідно до п. 9.2.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі погашати Банку Кредит, сплатити проценти за Кредитом, комісії та інші платежі за цим Договором.
Сторона звільняється від відповідальності за повне чи часткове невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це відбулося в результаті дії обставин непереборної сили (п. 13.1. Кредитного договору).
П. 13.2. Кредитного договору передбачено, що під обставинами непереборної сили Сторони розуміють стихійні лиха, страйки, блокади, ембарго на експорт та/або імпорт, воєнні дії будь-якого характеру, рішення органів державної влади (державного управління), якщо такі обставини виникли після підписання Договору і Сторони не могли ні передбачити їх, ні запобігти таким обставинам розумними діями.
Згідно з п. 13.3. Кредитного договору сторона, на виконання зобов`язань якої вплинули обставини непереборної сили, повідомляє про це іншу Сторону протягом 2 (двох) Банківських днів з дати виникнення таких обставин. У строк протягом 10 (десяти) Банківських днів така Сторона повинна підтвердити іній Стороні факт виникнення обставин непереборної сили документами, виданими компетентними органами.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 19- 20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019 між Банком, Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний регіон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» укладено Договір поруки № 19-20ZP0008 від 27.03.2019 (далі Договір поруки - 1).
Відповідно до п. 2.1 Договору поруки - 1 Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобов`язання в повному обсязі.
Згідно з п. 3.1.1. Договору поруки - 1 у випадках невиконання або неналежного виконання Позичальником або правонаступниками Позичальника Основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у Поручителя як у солідарного боржника.
П 4.2.1 Договору поруки – 1 вказує, що не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення Кредитора про невиконання та/або неналежне виконання Позичальником Основного зобов`язання або в інший строк/термін, зазначений у відповідному повідомленні Кредитора без будь яких заперечень сплатити Кредитору зазначену у повідомленні суму Основного зобов`язання.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 19- 20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019 між Банком, Товариством з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" укладено Договір поруки № 19-20ZP0009 від 27.03.2019 (далі Договір поруки - 2).
Відповідно до п. 2.1 Договору поруки - 2 Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобов`язання в повному обсязі.
Згідно з п. 3.1.1. Договору поруки - 2 у випадках невиконання або неналежного виконання Позичальником або правонаступниками Позичальника Основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у Поручителя як у солідарного боржника.
П 4.2.1. Договору поруки - 2 вказує, що не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення Кредитора про невиконання та/або неналежне виконання Позичальником Основного зобов`язання або в інший строк/термін, зазначений у відповідному повідомленні Кредитора без будь яких заперечень сплатити Кредитору зазначену у повідомленні суму Основного зобов`язання.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 19- 20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019 між Банком, ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" укладено Договір поруки № 19-20ZP0010 від 27.03.2019 (далі Договір поруки - 3).
Відповідно до п. 2.1 Договору поруки - 3 Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобов`язання в повному обсязі.
Згідно з п. 3.1.1. Договору поруки - 3 у випадках невиконання або неналежного виконання Позичальником або правонаступниками Позичальника Основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у Поручителя як у солідарного боржника.
П 4.2.1 Договору поруки – 3 вказує, що не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення Кредитора про невиконання та/або неналежне виконання Позичальником Основного зобов`язання або в інший строк/термін, зазначений у відповідному повідомленні Кредитора без будь яких заперечень сплатити Кредитору зазначену у повідомленні суму Основного зобов`язання.
18.11.2020 між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM-0002 до Кредитного договору, якою було викладено в наступній редакції п. 7.2.:
« 7.2. Позичальник зобов?язується забезпечити оформлення Поруки: 
- Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний Регіон", ідентифікаційний код 32618245;
- Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний", ідентифікаційний код 30894003;
- ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
- ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 19- 20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019 між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 20-20ZP0025 від 18.11.2020 (далі Договір поруки - 4).
Відповідно до п. 2.1 Договір поруки - 4 Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобов`язання в повному обсязі.
Згідно з п. 3.1.1. Договір поруки - 4 у випадках невиконання або неналежного виконання Позичальником або правонаступниками Позичальника Основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у Поручителя як у солідарного боржника.
П 4.2.1 Договір поруки - 4 вказує, що не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення Кредитора про невиконання та/або неналежне виконання Позичальником Основного зобов`язання або в інший строк/термін, зазначений у відповідному повідомленні Кредитора без будь яких заперечень сплатити Кредитору зазначену у повідомленні суму Основного зобов`язання.
Додатковою угодою № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM-003 від 26.04.2021 встановлено розмір процентної ставки 5,36 % річних.
Відповідно до п. 1.3 Додаткової угоди № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM-003 від 26.04.2021 розмір ставки комісії за управління визначений у підпункті 3.2.2.1 цього Договору збільшується на 0,5 процентних пункти розміру комісії за управління за кожне невиконання зобов`язань.
Пунктом 1.9 даної Додаткової угоди було передбачено, що Додаток 1 було викладено в новій редакції. У зазначеному Додатку було визначено графік зміни Ліміту заборгованості, відповідно до якого, останній платіж за Кредитним договором мав бути сплачений в період з 27.02.2022 по 25.03.2022, сума погашення має скласти 286 297,00 євро.
На виконання умов Кредитного договору Позивачем було надано Відповідачу-1 1 100 000 євро, що підтверджується наступними документами:
- Меморіальний ордер № 163568 від 03.04.2019 - 200 000 євро.
- Меморіальний ордер № 284519 від 08.04.2019 - 300 000 євро. 
- Меморіальний ордер № 556645 від 17.04.2019 - 100 000 євро. 
- Меморіальний ордер № 641268 від 19.04.2019 - 100 000 євро. 
- Меморіальний ордер № 733072 від 23.04.2019 - 200 000 євро. 
- Меморіальний ордер № 771713 від 24.04.2019 - 200 000 євро.
Також на підтвердження надання Позивачем коштів Відповідачу- 1 в матеріалах справи наявна Довідка по рахунку № 20631197800079 з 27.03.2019 по 23.08.2024, клієнт: ТОВ "Механічний завод", з якої вбачається перерахування кредитних коштів Банком на рахунок Відповідача-1.
Позивачем надано розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 23.08.2024, відповідно до якого Відповідачем-1 було погашено заборгованість за Кредитним договором у розмірі 813 703,00 євро та прострочення погашення кредитних коштів у розмірі 286 297,00 євро.
Також в матеріалах справи є розрахунок сум, нарахованих за користування кредитними коштами (відсотків), відповідно до якого, сума несплачених відсотків за користування кредитними коштами Відповідачем-1 становить суму у розмірі 5 628,84 євро.
Крім того Позивач надав розрахунок щодо нарахування комісії за управління кредитом на загальну суму 12 051,75 грн.
01.07.2024 Банком було направлено Повідомлення за вих.№0006608/19550-24 на адресу Відповідача-1 про вимогу здійснити погашення заборгованості за Кредитним договором в загальній сумі 291 925,84 євро, з яких основний борг – 286 297,00 євро та нараховані проценти – 5 628,84 євро.
Банком було відправлено на адресу Поручителів (ТОВ "Південний регіон", ТОВ "Прибрежний", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) повідомлення про невиконання Позичальником основного зобов`язання.
З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження чого надано Свідоцтво про смерть від 08.05.2023, що підтверджує факт його смерті. 
Сертифікатом №6500-24-2086 від 12 листопада 2024 року №27.01-01/12-170 Херсонська торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ТОВ "Прибрежний": військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану в Україні; тимчасова окупація, оточення (блокування), ведення бойових дій на території Херсонського району Херсонської області, які унеможливили виконання вказаного вище Кредитного договору  через неможливість господарської діяльності.
Сертифікатом №6500-24-2087 від 12 листопада 2024 року №27.01-01/12-171 Херсонська торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ТОВ "Механічний завод": військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану в Україні; тимчасова окупація, оточення (блокування), ведення бойових дій на території Скадовського району Херсонської області, які унеможливили виконання вказаного вище Кредитного договору через неможливість господарської діяльності.
Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.
За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України    способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Статтею 174 Господарського кодексу України, передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до положень статті 193 Господарського кодексу України    суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За змістом положень статей 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як було встановлено судовою колегією 27 березня 2019 року між Банком та Позичальником було укладено Кредитний договір № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Положеннями статті 554 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України врегульовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У контексті положень ч.1 ст.74, ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як було встановлено апеляційним господарським судом, на виконання умов Кредитного договору Позивачем було надано Відповідачу – суму у розмірі 1 1 100 000 євро. 
Додатковою угодою № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM-003 від 26.04.2021 зазначено, що останній платіж за Кредитним договором мав бути сплачений в період з 27.02.2022 по 25.03.2022, сума погашення мала скласти 286 297,00 євро.
Станом на 23.08.2024 Відповідачем-1 було погашено заборгованість за Кредитним договором у розмірі 813 703,00 євро, даний факт не оспорюється сторонами та не є предметом розгляду у даній справі.
Разом з тим Відповідач -1 допустив прострочення погашення кредитних коштів за останнім платежем у розмірі 286 297,00 євро, що і стало підставою для звернення Позивача до суду.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Відповідач-1 не заперечує свого обов`язку щодо повернення кредитних грошових коштів у розмірі, визначеному Позивачем, за тілом кредиту, однак він, посилається на неможливість виконання ним своїх зобов`язань через настання дії форс-мажорних обставин.
Пунктом 13.2. Кредитного договору встановлено, що під обставинами непереборної сили Сторони розуміють стихійні лиха, страйки, блокади, ембарго на експорт та/або імпорт, воєнні дії будь-якого характеру, рішення органів державної влади (державного управління), якщо такі обставини виникли після підписання Договору і Сторони не могли ні передбачити їх, ні запобігти таким обставинам розумними діями.
Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
У ст. 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональною ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.
Відповідно до ст. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Отже, єдиним документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади,    вторгнення,    блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (див. пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16).
Разом з тим форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.
Апеляційний господарський суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 в справі № 904/3886/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
Водночас, судова колегія зазначає, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто, неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21.
Наявність форс-мажорних обставин у даній справі Відповідачі обґрунтовують повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану на території України та призвела до неможливості здійснення Відповідачем-1 господарської діяльності за розташуванням його виробничих потужностей.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента Україна та триває й на теперішній час.
Судовою колегією досліджено докази, які надані Відповідачами на підтвердження настання форс-мажорних обставин: 
Сертифікатом №6500-24-2086 від 12.11.2024 №27.01-01/12-170 Херсонська ТПП засвідчила форс-мажорні обставини для ТОВ «Прибрежний» у зв`язку з військовою агресією РФ, введенням воєнного стану, тимчасовою окупацією, блокуванням та бойовими діями в Херсонському районі, що унеможливило виконання Кредитного договору через зупинення господарської діяльності.
Сертифікатом №6500-24-2087 від 12.11.2024 №27.01-01/12-171 Херсонська ТПП підтвердила наявність форс-мажору для ТОВ «Механічний завод» через аналогічні обставини в Скадовському районі, що також унеможливили виконання Кредитного договору через зупинення господарської діяльності.
Як було встановлено апеляційним господарським судом, відповідно п. 13.1. Кредитного договору сторона звільняється від відповідальності за повне чи часткове невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це відбулося в результаті дії обставин непереборної сили. 
Згідно зі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Як вбачається з приписів ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 218 Господарського кодексу України та умов Кредитного договору, вказані норми регулюють лише можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від самого зобов`язання.
Тобто існування форс-мажорних обставин звільняє сторону договору саме від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, а не від обов`язку виконати це зобов`язання після припинення таких обставин.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2024 у справі №913/308/23.
Разом із тим суд апеляційної інстанції зауважує, що Позивачем не заявляється до стягнення пеня, неустойка або інші штрафні санкції за порушення позичальником зобов`язання.
Апеляційний господарський суд також зазначає, що Відповідач-1 та Відповідач-3 подали докази про наявність форс-мажорних обставин лише під час розгляду справи у суді першої інстанції, представивши вищезазначені сертифікати ТПП, позаяк Кредитним договором, а саме п. 13.3., передбачено, що сторона, на виконання зобов`язань якої вплинули обставини непереборної сили, повідомляє про це іншу Сторону протягом 2 (двох) Банківських днів з дати виникнення таких обставин. У строк протягом 10 (десяти) Банківських днів така Сторона повинна підтвердити іншій Стороні факт виникнення обставин непереборної сили документами, виданими компетентними органами. (п. 13.3. Кредитного договору).
Матеріали справи не містять жодних доказів, які могли б бути розцінені як своєчасне та належне повідомлення Відповідачами Позивача про настання форс-мажорних обставин.
Окрім того, судова колегія зазначає, що заявки на отримання сертифікатів Торгово-промислової палати Відповідачем-1 та Відповідачем-3 були подані лише 30.09.2024, що свідчить про відсутність намагання інформувати Банк про настання форс-мажорних обставин відповідно до вимог Кредитного договору.
Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що Відповідачами було порушено вимоги Кредитного договору, в частині повідомлення Банку про настання дії форс-мажорних обставим документами виданими компетентними органами.
Суд першої інстанції оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" перед Позивачем щодо погашення кредиту та сплати відсотків, терміни і строки яких визначені у договорі, продовжились на строк дії обставин непереборної сили, на які посилаються Відповідачі. 
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок місцевого господарського суду хибним та необґрунтованим з огляду на наступне.
Проаналізувавши положення Кредитного договору, судова колегія встановила, що його умови не передбачають продовження строку виконання зобов`язань Відповідача-1 перед Позивачем щодо погашення кредиту та сплати відсотків на період дії обставин непереборної сили. У Кредитному договорі відсутні будь-які положення чи умови, які б визначали порядок призупинення, зупинення чи продовження строку виконання зобов`язань у зв`язку з такими обставинами. При цьому дійшовши висновку, що строк виконання зобов`язання Відповідача-1 щодо погашення заборгованості за Кредитним договором продовжився на строк дії обставин непереборної сили, суд першої інстанції не вказав пункти Кредитного договору, який би передбачав такі умови. За таких обставин доводи апеляційної скарги Позивача в цій частині є слушними і приймаються судовою колегією.
Судом апеляційної інстанції було встановлено та не заперечується Відповідачами, що станом на 23.08.2024 Відповідач-1 не здійснив погашення кредитних коштів за останнім платежем у розмірі 286 297,00 євро. Банком відповідно умов Кредитного договору були нараховані відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 5 628,84 євро та комісію за управління у розмірі 12 051,75 грн. 
Позивачем було надано розрахунок сум, нарахованих за користування кредитними коштами (відсотків), який становить загальну суму 5 628,84 євро. Апеляційний господарський суд перевірив зазначений розрахунок і визнав його обґрунтованим та таким, що відповідає умовам Кредитного договору.
Крім того, судова колегія перевірила надані Позивачем розрахунки щодо нарахування комісії за управління кредитом у загальній сумі 12 051,75 грн за період з 01.02.2022 по 30.06.2022, і також вважає їх правильними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, поданими у справі.
Відповідачі не надали жодних заперечень щодо зазначених розрахунків Позивача та не подали альтернативних (власних) розрахунків.
Отже, виходячи з наведеного, апеляційний господарський суд стверджує, що у Відповідача – 1 виникла заборгованість за Кредитним договором № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019 у сумі 291 925,84 євро і 12 051,75 грн, з них: сума простроченої заборгованості за кредитом (основний борг) – 286 297,00 євро; проценти за користування кредитом – 5 628,84 євро; комісія за управління – 12 051,75 грн.
Судовою колегією встановлено, що умовами договорів поруки, які по суті дублюють положення Цивільного кодексу України, передбачено солідарну відповідальність Відповідачів перед Банком за своєчасне та повне виконання Основного зобов`язання Позичальником. У разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за основним договором (повністю або частково), Позивач має право звернутися з вимогою про виконання таких зобов`язань до Поручителя як до солідарного боржника.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що Позивач правомірно звернувся з вимогою про солідарне стягнення заборгованості, що виникла у Відповідача-1 за Кредитним договором, оскільки таке право передбачене як положеннями чинного цивільного законодавства, так і умовами договорів поруки, укладених на забезпечення виконання основного зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, доводи Позивача, викладені ним в апеляційній скарзі, оскільки вони підтверджуються наявними у справі доказами. Натомість доводи Відповідачів, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, підлягають відхиленню, оскільки не знайшли свого підтвердження доказами по справі та не спростовують правової позиції Позивача.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що рішення місцевого господарського суду є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак ухваленим з порушенням норм процесуального права.
З огляду на зазначене, позовні вимоги Позивача, про солідарне стягнення з Відповідачів заборгованості за Кредитним договором № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019 у сумі 291 925,84 євро і 12 051,75 грн, з них: сума простроченої заборгованості за кредитом (основний борг) – 286 297,00 євро; проценти за користування кредитом – 5 628,84 євро; комісія за управління – 12 051,75 грн підлягають задоволенню.
Разом з тим, як було встановлено судовою колегією, Відповідач-4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 08.05.2023.
Згідно з ч.1 ст. 608 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Отже, поручительство за кредитним договором - це особисте зобов`язання. Сама природа поруки говорить про те, що воно невід`ємно пов`язане із самим поручителем.
Згідно з ст. 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини не входять особисті права і обов`язки, які невід`ємно пов`язані з померлою особою (спадкодавцем). Обов`язки за договором поруки не можуть бути успадковані.
Стаття 608 Цивільного кодексу України передбачає перелік умов, за яких зобов`язання за будь-яким договором, в тому числі договором поруки, припиняється. Однією з підстав для припинення зобов`язання передбачена смерть боржника, у разі, якщо його зобов`язання невід`ємно пов`язане з його особистістю.
Окрім того, судова колегія зазначає, що правовідносини за Договором поруки, який укладено між Позивачем, Відповідачем-1, Відповідачем-4 не передбачають правонаступництва.
З огляду на наведені положення цивільного законодавства, а також сутність поруки, як особистого зобов`язання відповідати за належне виконання основного зобов`язання, у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки) його спадкоємці не є солідарними боржниками за кредитним договором (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №233/2161/16-ц).
Пунктом 6 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Враховуючи вищевикладене, оскільки настала смерть ОСОБА_2 , який був поручителем за Кредитним договором, а порука не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а отже спірні правовідносини не допускають правонаступництва, судова колегія доходить висновку про закриття провадження у справі № 916/4003/24 і частині позовних вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_2 на підставі пункту 6 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.
У контексті наведеного, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" підлягає частковому задоволенню, а рішення суду місцевого господарського суду - скасуванню, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Статтею 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, виходячи із зазначеного, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24 підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24 - скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" до ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за Кредитним договором у сумі 291 925,84 євро і 12 051,75 грн, з них: сума простроченої заборгованості за кредитом (основний борг) – 286 297,00 євро; проценти за користування кредитом – 5 628,84 євро; комісія за управління – 12 051,75 грн, в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за Кредитним договором - провадження закрити.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24 - задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 по справі №916/4003/24 – скасувати.
3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:
« 1) Позовні вимоги задовольнити частково.
2) Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" (Україна, 73000, Херсонська область, місто Херсон, Миколаївське шосе, 5 км., код ЄДРПОУ 30667065), Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" (Україна, 73000, Херсонська область, місто Херсон, проспект Сенявіна, буд. 27, код ЄДРПОУ 32618245), Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" (Україна, 75722, Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, буд. 8, код ЄДРПОУ 30894003), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, код ЄДРПОУ 00032112) заборгованість за Кредитним договором № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019 у сумі 291 925,84 євро і 12 051,75 грн, з них: сума простроченої заборгованості за кредитом (основний борг) – 286 297,00 євро; проценти за користування кредитом – 5 628,84 євро; комісія за управління – 12 051,75 грн.
3) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" (Україна, 73000, Херсонська область, місто Херсон, Миколаївське шосе, 5 км., код ЄДРПОУ 30667065) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код: 00032112) судовий збір за подання позовної заяви – 31 908,49 грн.
4) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" (Україна, 73000, Херсонська область, місто Херсон, проспект Сенявіна, буд. 27, код ЄДРПОУ 32618245) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код: 00032112) судовий збір за подання позовної заяви – 31 908,49 грн.
5) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" (Україна, 75722, Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, буд. 8, код ЄДРПОУ 30894003) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код: 00032112) судовий збір за подання позовної заяви – 31 908,49 грн.
6) Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код: 00032112) судовий збір за подання позовної заяви – 31 908,49 грн.
7) Закрити провадження в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за Кредитним договором № 19-20KN0007/ALTF-24-EXIM від 27.03.2019».
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" (Україна, 73000, Херсонська область, місто Херсон, Миколаївське шосе, 5 км., код ЄДРПОУ 30667065) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код: 00032112) – 47 862,73 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" (Україна, 73000, Херсонська область, місто Херсон, проспект Сенявіна, буд. 27, код ЄДРПОУ 32618245), на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код: 00032112) – 47 862,73 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибрежний" (Україна, 75722, Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Прибрежна, буд. 8, код ЄДРПОУ 30894003), на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код: 00032112) – 47 862,73 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
7. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код: 00032112) – 47 862,73 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
8. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.
9. Матеріали справи №916/4003/24 повернути до Господарського суду Одеської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 14.07.2025 року.

Головуюча суддя:                                                            Н.М. Принцевська

Судді:                                                                                Я.Ф. Савицький

                                                                                          А.І. Ярош