УХВАЛА
 
17 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 759/6521/17
 
провадження № 61-13311св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 , про визнання незаконним розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 
від 31 березня 2016 року № 132 та скасування Свідоцтва про право власності 
від 31 березня 2016 року (без номера та серії), за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка подана їхнім представником - адвокатом Конопатом Миколою Івановичем, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року у складі судді              Шум Л. М. та постанову Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Поліщук Н. В., Соколової В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 , про визнання незаконним розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 31 березня 2016 року № 132 та скасування Свідоцтва про право власності від 31 березня 2016 року (без номера та серії).
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.
Скасовано розпорядження органу приватизації Святошинської районної в місті Києві від 31 березня 2016 року № 132 про передачу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у приватну власність квартири АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним Свідоцтво про право власності (без номера та серії) на квартиру АДРЕСА_1 видане 
31 березня 2016 року Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат                 Конопат М. І., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявники вказують порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою                            статті 411 ЦПК України, оскільки справу розглянуто за відсутності учасника справи, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 , про визнання незаконним розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 
від 31 березня 2016 року № 132 та скасування Свідоцтва про право власності 
від 31 березня 2016 року (без номера та серії) призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник