ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

28 серпня 2025 року 	м.Суми	

Справа №573/498/24 
Номер провадження 22-ц/816/443/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
сторони:
позивач - Орган опіки та піклування Білопільської міської ради Сумської області,
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27 червня 2024 року, у складі судді Черкашиної М.С., ухвалене в м. Білопілля, повний текст якого складено 27 червня 2024 року,  

                                                            в с т а н о в и в :

08 березня 2024 Орган опіки та піклування Білопільської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Вимоги мотивовані тим, що на обліку Служби у справах дітей виконавчого комітету Білопільської міської ради з 31.10.2022 року перебувають діти, які опинились в складних життєвих обставинах: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Їх батьками є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьки дітей не перебувають у шлюбі, мешкають у будинку, який належить ОСОБА_1 , сім`я перебуває в складних життєвих обставинах з червня 2016. Батьки зловживають спиртними напоями. Родина періодично відвідувалась фахівцями органів місцевого самоврядування, установ соціального захисту, Службою у справах дітей. Батькам постійно надавалась комплексна допомога у вирішенні всіх проблемних питань. Забезпечувалась підтримка у вигляді гуманітарної допомоги, в оформленні різних видів державної допомоги, тощо. Щороку працівниками поліції складались адміністративні матеріали на батьків щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. Проте батьки завжди емоційно реагували на перспективу вилучення дітей з родини, обіцяли усунути несприятливі обставини, що на певний час і робили, базові потреби дітей задовольняли. Ситуація в родині стала погіршуватись у жовтні 2022, коли через зловживання алкоголем батьками та їх недбале ставлення до догляду за дітьми виникла необхідність вилучення дітей з родини. Дітей було тимчасово передано бабусі ОСОБА_6 , в с. Куянівка, а батьків було попереджено на засіданні комісії та рекомендовано тимчасово влаштувати дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Батьків попереджено про необхідність створення умов для повернення дітей в родину, а також про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Проте, впливу даний захід не мав. 
Таке безвідповідальне ставлення батьків до своїх обов`язків негативно впливає на виховання і розвиток дітей, їх життя і здоров`я, моральний стан, формування життєвих цінностей та орієнтирів, свідчить про систематичне порушення їх прав. Вказане свідчить про ухиляння відповідачів від виконання своїх обов`язків по належному догляду та вихованню своїх дітей, що відповідно до ст. 164 СК України є однією з підстав позбавлення батьківських прав.
Посилаючись на викладені обставини, Орган опіки та піклування Білопільської міської ради Сумської області просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відносно їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/2 частини заробітку платника аліментів на користь державного закладу або особи, в сім`ї якої буде виховуватись кожна дитина.
Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 червня 2024 року позов Органу опіки та піклування Білопільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задоволено.
Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь державного закладу або особи, в сім`ї якої буде виховуватись кожна дитина, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08 березня 2024.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь державного закладу або особи, в сім`ї якої буде виховуватись кожна дитина, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08 березня 2024
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави в дольовому порядку 1211, 20 грн судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідачі повністю не згодні з рішенням суду про позбавлення їх  батьківських прав щодо дітей. Не погоджуються із висновками суду про відсутність із їхнього боку піклування про дітей, оскільки, не зважаючи на скрутні обставини, вони завжди приділяли дітям достатньо уваги, займалися їх вихованням, піклувалися, люблять дітей, цікавляться їх життям і хочуть проживати з ними, бо є родиною. Діти сумують за ними і постійно просяться додому. 
Доводять відсутність законних підстав для позбавлення їх батьківських прав, так як їх поведінка свідчить про наявність інтересу до дітей, не обґрунтовано в чому саме полягає захист інтересів дітей  при позбавленні їх батьківських прав. 
Зазначають, що відсутній медичний висновок про визнання їх хронічними алкоголіками, вони в добровільному порядку лікувалися від алкогольної залежності і вже шість місяців не вживають спиртні напої. Таке свідоме припинення вживання спиртного свідчить про дійсність їх намірів вести здоровий спосіб життя та бажання виховувати дітей у родині, яка має власний будинок де облаштовано належні умови для проживання та навчання дітей. 
Свою не працевлаштованість пояснюють відсутністю роботи в населеному пункті, тому ОСОБА_2 займається домашнім господарством, а ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за дитиною з інвалідністю - ОСОБА_7 . 
Вказують, що у період перебування дітей у Хоружівському центрі соціальної-психологічної реабілітації вони постійно цікавились станом та здоров`ям дітей , морально та матеріально підтримували, систематично провідували дітей, привозили гостинці, одяг, іграшки, купили дітям мобільні телефони, щоб бути з ними на зв`язку, давали гроші на кишенькові витрати. Зазначене спростовує висновок комісії про нецільове використання ОСОБА_1 коштів, отриманих в якості державної допомоги на дітей. Звертають увагу, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, а відповідачі не втрачали інтерес до дітей, хочуть зберегти сім`ю.
Судом першої інстанції не допитаний жодний свідок, докази та обставини, на які посилається позивач, не були належним чином перевірені судом, тому не можуть бути покладені в основу рішення. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_8 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 7-9).
На підставі рішення виконавчого комітету Воронівської сільської ради від 24.06.2016 року сім`ю ОСОБА_1 , в якій виховується троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Службою у справах дітей Білопільської міської ради взято на облік як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с. 13-14).
Зібраними матеріалами справи встановлено, що батьки дітей не перебувають у шлюбі. Мешкають у будинку, який належить ОСОБА_1 , сім`я якої перебуває в складних життєвих обставинах з 24 червня 2016. Батьки зловживають спиртними напоями. Родина періодично відвідувалась фахівцями органів місцевого самоврядування, установ соціального захисту, Службою у справах дітей. Батькам постійно надавалась комплексна допомога у вирішенні всіх проблемних питань. Забезпечувалась підтримка у вигляді гуманітарної допомоги, в оформленні різних видів державної допомоги, тощо. Періодично ситуація в родині покращувалась, але через зловживання, батьками (особливо матір`ю) алкоголем, в родині знову виникали і несприятливі для дітей обставини. Щороку працівниками поліції складались адміністративні матеріали на батьків щодо неналежного виконання батьківських обов`язків. Проте батьки завжди емоційно реагували на перспективу вилучення дітей з родини, обіцяли усунути несприятливі обставини, що на певний час і робили. Базові потреби дітей задовольняли. Ситуація в родині стала погіршуватись у жовтні 2022, коли через зловживання алкоголем батьками та їх недбале ставлення до догляду за дітьми виникла необхідність вилучення дітей з родини. У листопаді 2022 батьки пройшли курс лікування від алкогольної залежності, діти повернулись в родину, батьки виконали рекомендації щодо медичного обстеження дітей та догляду за ними. Але через недовгий час мати знову почала зловживати алкоголем. ОСОБА_9 у лютому 2023 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань», де вчергове проходила протиалкогольне лікування. Дітей було тимчасово передано бабусі ОСОБА_6 в с.Куянівка.
Батьків було попереджено на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Білопільської міської ради 09.11.2023 р.
04.05.2023 р. під час чергового спільного виїзду до родини виявлено, що мати знову перебувала у нетверезому стані, діти були засмучені даною обставиною.
Стан виховання дітей в сім`ї розглянуто на засіданні комісії 18.05.2023 р., батьків попереджено, але оскільки ситуація не покращилась, повторно розглянуто 26.05.2023 р. та рекомендовано тимчасово влаштувати дітей, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Така рекомендація була зумовлена необхідністю вжиття заходів для забезпечення здоров`я дітей, їх безпеки, належного розвитку. Діти з 15 червня 2023 і по даний час знаходяться в Хоружівському Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с. 15-16).
Відповідно до інформації, наданої 24.06.2024 року Хоружівським Центром соціально-психологічної реабілітації дітей області, за час перебування в закладі їх батьки відвідали дітей в такі дні:
       - 18.06.2023 р., передано дітям солодощі, фрукти, напої;
       - 12.07.2023 р., передано дітям солодощі, одяг.
       - 17.09.2023 р., передано дітям печиво, напої, варення, консервація, цукерки, плед та три куртки б/у.
       - 10.02.2024 р., передано дітям сік, печиво, зефір, банани, мандарини, яблука, цукерки, круасани.
       - 10.03.2024 р., передано дітям солодощі, печиво, фрукти.
       - 14.04.2024 р., передано дітям солодощі, фрукти, напої, печиво, кукурудзяні палички.
       -19.06.2024 р., передано дітям фрукти, солодощі, сік, шампунь, зубну пасту, щітки та мобільний телефон ОСОБА_4 (а.с. 82).
У серпні 2023 мати знову проходила протиалкогольне лікування в КНП «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань».
29.09.2023 р. Службою у справах дітей спільно із КУ БМР «Білопільський міський центр соціальних служб» та поліцейським ВП №1 (м. Білопілля) СРУП ГУНП в Сумській області здійснено черговий візит у вказану родину. У будинку виявлено антисанітарні умови. ОСОБА_1 перебувала у стані крайнього виснаження, яке спричинене вживанням алкоголю після проведеної протиалкогольної терапії. Вона була доставлена до Білопільської міської лікарні. Подальші обстеження родини ускладнились через те, що до помешкання комісію не впускали. ОСОБА_1 постійно говорить неправду фахівцям, завжди або хворіє, або перебуває в лікарні, при цьому не може назвати в якій саме. Батько, ОСОБА_2 , певний час алкоголем не зловживав, але з його слів нещодавно знову лікувався від наслідків зловживання алкоголем.
Дітей у закладі мати відвідувала тричі, останній раз у вересні 2023 року, батько - 1 раз. Батьки виявляють бажання повернути дітей в родину, проте проблеми, які спричинили їх влаштування, не вирішили. Батьки не працюють заходів щодо покращення становища сім`ї не вживають, і проживають за рахунок державної допомоги на дітей. Наразі кошти на потреби дітей не використовує, чотири місяці взагалі дітей не відвідувала, участі у їх утриманні батьки не брали, що свідчить про нецільове використання коштів. Потреби дітей батьки не задовольняють.
За інформацією старости с. Москаленки, ОСОБА_10 , ОСОБА_1 веде бродячий спосіб життя, зі слів сусідів, житло тривалий час не опалюється, домашні тварини загинули без догляду. Старосту до обстеження умов проживання не допускають, на співпрацю не йдуть.        
Оскільки ОСОБА_2 періодично проживає в с. Куянівка, у батьків, діти навчались у Куянівському НВК, до роботи з сім`єю долучалась староста с. Куянівка.
Із батьками, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово проводилася профілактична робота щодо недопущення зловживання спиртними напоями, необхідності належного виконання батьківських обов`язків відносно дітей, але відповідне реагування батьків відсутнє.
З метою недопущення соціального сирітства та покращення ситуації в сім`ї питання про стан сім`ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 12.10.2023 р. Батьків попереджено про необхідність створення умов для повернення дітей в родину, а також про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Впливу даний захід не мав.
Зазначені факти щодо безвідповідального ставлення батьків до своїх обов`язків негативно впливають на виховання і розвиток дітей, їх життя і здоров`я, моральний стан, формування життєвих цінностей та орієнтирів, свідчить про систематичне порушення їх прав.
Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18.01.2024 р. розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на якому були присутні батьки. Прийнято рішення комісії №2 від 18.01.2024 р., відповідно до якого комісія, як дорадчий орган вважає доцільним та таким що відповідає інтересам дітей позбавлення батьків їх прав (а.с. 42).
Оскільки органом опіки та піклування вжито вичерпних заходів щодо збереження сімейного середовища для дітей, у зв`язку з тим що відповідачі систематично ухиляються від виконання батьківських обов`язків, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, враховуючи неефективність будь-якої превентивної роботи з даною сім`єю, рішенням виконавчого комітету Білопільської міської ради №18 від 19.01.2024 р. затверджено Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно дітей, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 43-46).
Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.
Задовольняючи позовні вимоги Органу опіки та піклування Білопільської міської ради про позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо їх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд першої інстанції, оцінивши у сукупності доводи позивача та аргументи відповідачів, виходив з того, що батьки свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, всупереч забезпеченню інтересів неповнолітніх дітей не піклуються про їх стан здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не забезпечують. Також судом визначено до стягнення з відповідачів аліменти на користь державного закладу або сім`ї, в якій буде виховуватись кожна дитина,  у розмірі 1/2 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08 березня 2024 року.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.
У ст. 150 СК України перелічені обов`язки батьків щодо виховання дитини, зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України).
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в  п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Відповідно до роз`яснення, викладеного у п. 18 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
У рішенні від 16 липня 2015 року по справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
При ухваленні судового рішення суд першої інстанції врахував вказані норми та встановивши доведеність фактів свідомого, систематичного, умисного ухилення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо їх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , врахувавши вік дітей та можливі загрози для їх життя та здоров`я, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позову про позбавлення їх батьківських прав.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
У справі, що переглядалася, суд дійшов висновків про те, що відповідачі нехтують потребами своїх дітей, порушують права синів на належне батьківське виховання та не виконують батьківських обов`язків. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не довели зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними. 
Лише факт заперечення відповідачами проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про їх інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку (постанова Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18). 
Суду надані достатні письмові докази, складені компетентними органами, обставини та факти викладені в яких у сукупності підтверджують винну поведінку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що свідчить про їх свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків. 
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про зміну ставлення відповідачів до виховання дітей та забезпечення їм належних умов проживання. Дані обставини не підтверджені належним та достатніми доказами.
Суд першої інстанції правильно взяв до уваги ставлення відповідачів до виконання своїх батьківських обов`язків відносно синів, те, що таке позбавлення забезпечуватиме інтереси дітей, дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно трьох синів за обставин, що склалися.
Колегія судів дійшла переконання, що висновок суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав відповідачів відповідає якнайкращим інтересам дітей.
Апеляційний суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Таким чином, посилання та доводи осіб, які подали апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.  
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 367-369,  п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст.ст. 375, 381-384, 389, 390  ЦПК України, апеляційний суд  

                                                                  у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  
Повне судове рішення складене 29 серпня  2025 року. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина