ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

26 серпня 2025 року 	м.Суми	

Справа №589/5938/23 
Номер провадження 22-ц/816/756/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
за участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І. 

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»
на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року у складі судді Прачук О.В., ухваленого в м. Шостка Сумської області, 
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі – АТ «ТАСКОМБАНК») звернулося до суду з вищевказаним позовом за допомогою засобів поштового зв`язку.
Свої вимоги мотивувало тим, що 11 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі – ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № 1225055526, відповідно до якого позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту – 88 964,76 гривень; строк користування – 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти – 1,50 % від суми кредиту. Кредит відповідачкою отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п. 4).
17 грудня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені AT «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 171221. Позивач є новим кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № 1225055526 від 11 листопада 2020 року з усіма наступними додатками та змінами. 
Умови кредитного договору відповідачкою не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 08 листопада 2023 року заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1225055526 від 11 листопада 2020 року становить 104 181,32 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 79 847,14 грн; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) – 12,21 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) – 24 321,97 грн. 
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №1225055526 від 11 листопада 2020 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 08 листопада 2023 року становить 104 181,32 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 79 847,14 грн; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 12,21 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) – 24 321,97 грн. Стягнути зі ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» понесені позивачем судові витрати.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, АТ «ТАСКОМБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; стягнути з відповідача сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі зазначає, що вважає доведеним факт відступлення права грошової вимоги щодо ОСОБА_1 за кредитним договором № 1225055526 від 11 листопада 2021 року від первісного кредитора – ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК».
Не погоджується із висновком суду щодо визнання неналежними доказів наданих позивачем на підтвердження факту переходу права вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» до ТОВ «ФК «ЦФР» за договором № 1225055526 від 11 листопада 2021 року, а саме: витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року; витягу з реєстру оплачених страховок ЗАТ «СК «ТАС»; витягу з реєстру оплачених страховок ТОВ «САППОРТ.УА»; витягу з реєстру рефінансування; розрахунку заборгованості по кредитному договору № 1225055526 від 11 листопада 2021 року; виписки по особовому рахунку відповідача; повідомлення-вимоги № 10624/70.2.1 від 06 травня 2023 року.
Вважає, що суд першої інстанції виклав власну надуману позицію щодо передачі права вимоги позичальника за кредитним договором № 1225055526 від 11 листопада 2020 року, ігноруючи при цьому умови договору. 
Відповідачка правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалася.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що з наданої позивачем копії кредитного договору вбачається, що 11 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР»та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1225055526. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту – 88 964,76 гривень; строк користування - 60 місяців (а.с. 7). 
Згідно п. 1.3 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 1.4 передбачено, що підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: 81 820,93 грн - погашення поточної заборгованості за кредитним договором № 7254844511 від 28.07.2020; 800 грн - оплата страхового платежу за договором страхування № 12250555-ДО від 11.11.2020; 600 грн - оплата за електронний ключ доступу за додатком «SUPPORT.UA»; 5743,83 грн - оплата страхового платежу за договором страхування (а.с. 7).
Інші умови договору через неналежну якість копії договору встановити неможливо.
Також надано копію паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5055526, підписаного 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 , зміст якого через неналежну якість документа також неможливо встановити (а.с. 7 на звороті – 8).
З копії договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» таАТ «ТАСКОМБАНК», в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором (а.с. 9-14).
Позивачем надано копію витягу з реєстру прав вимоги, зміст якого через дрібний шрифт неможливо прочитати (а.с. 15).
Надана бухгалтерська довідка ТОВ «ФК «ЦФР» про перерахування відповідачці коштів в сумі 81 820,93 грн не містить дати її складання, зазначення посади особи, яка її склала, та її підпису (а.с. 20).
05 травня 2023 року відповідачці направлено копію повідомлення-вимоги від 05 травня 2023 року № 10624/70.2.1 про необхідність погашення заборгованості по кредиту, розмір якої станом на 04 травня 2023 року становить: 79 847,14 грн – заборгованість за основним боргом (в т.ч. прострочена), 12,21 грн – заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена); 24 321,97 грн – заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) (а.с. 49). 
Згідно розрахунку позивача загальний розмір заборгованості по кредитному договору № 1225055526 від 11 листопада 2020 року, укладеному з позичальником ОСОБА_1 , станом на 08 листопада 2023 року становить 104 181,32 грн, в т.ч. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 79 847,14 грн; заборгованість по річних процентах (в т.ч. прострочена) – 12,21 грн; заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочених) – 24 321,97 грн (а.с. 23).
Також на підтвердження своїх позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» надало виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 24-48).
Відмовляючи у задоволенні позову АТ ««ТАСКОМБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що у порушення вимог ст.ст. 83, 95 ЦПК України позивачем на підтвердження своїх вимог було надано незавірені копії кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, які, крім того, є нечитабельними, що унеможливлює здійснення їх належного дослідження як доказів та встановлення їх змісту, зокрема неможливо встановити суттєві умови договору, порядок виконання, строки тощо; незавірену копію договору факторингу з додатками до нього, що також унеможливлює встановлення факту обґрунтованості звернення АТ «ТАСКОМБАНК» як позивача. Виходячи із зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування заявлених вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову. 
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.  
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.  
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо доведеності набуття позивачем права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1225055526 від 11 листопада 2020 року.
В даній справі АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1225055526 від 11 листопада 2020 року, право вимоги за яким, як зазначає позивач, він набув на підставі договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року, укладеним між позивачем та ТОВ «ФК «ЦФР».
Матеріалами справи доводиться, що на підтвердження своїх позовних вимог позивачем було надано незасвідчені копії, зокрема кредитного договору № 1225055526 від 11 листопада 2020 року, паспорту кредиту, які того ж є неналежної якості, у зв`язку з чим неможливо повністю дослідити їх зміст; незасвідчені копії договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» з додатками, витягу з реєстру прав вимоги, зміст якого через дрібний шрифт взагалі неможливо дослідити; повідомлення-вимогу від 05 травня 2023 року № 10624/70.2.1. 
Відповідно до частин першої, другої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У частинах другій, четвертій статті 83 ЦПК України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої - шостої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. 
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. 
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. 
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. 
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. 
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
За встановлених обставин справи та з врахуванням наведених норм права, оскільки письмові докази, додані до позовної заяви на підтвердження факту укладення кредитного договору № 1225055526 від 11 грудня 2020 року та відступлення права грошової вимоги до відповідачки за договором № 171221 від 17 грудня 2021 року не засвідчені у встановленому порядку, тому вони є недопустимими. А надані АТ «ТАСКОМБАНК» розрахунок заборгованості та виписки з особового рахунку відповідачки не є достатніми доказами на підтвердження заявлених вимог.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідачки свої заперечення проти позову обґрунтовувала, зокрема і тим, що позивачем надані копії незасвідчених документів. Проте, позивач на вказане уваги не звернув та не скористався можливістю надати суду належним чином засвідчені копії. 
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог.
Додані до апеляційної скарги належним чином засвідчені копії документів, які надавалися разом з позовною заявою, апеляційний суд не приймає, оскільки вони надані з порушенням строку та порядку їх подання.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «ТАСКОМБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня  2024 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова