УХВАЛА

19 червня 2025 року  
м. Київ

справа №160/12617/24
адміністративне провадження №К/990/22397/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року
у справі №160/12617/24
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради, Криворізької міської ради 
про визнання протиправними дій та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради Криворізької міської ради, в якому просила:
- визнати обмеження трудового права Департаментом адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради на укладення трудового договору фактом вимушеного прогулу за попереднім місцем роботи протиправним;
- визнати відмову Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради у працевлаштуванні позивача необґрунтованою та такою, що містить ознаки дискримінації;
- визнати дії директорки Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради з відмови у працевлаштуванні позивача протиправними та такими, що прийняті з перевищенням повноважень;
- визнати вимогу департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради про проходження стажування претендентами на працевлаштування без укладення трудових договорів неправомірною;
- визнати бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо своєчасного та в повному обсязі подання територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформації про попит на робочу силу (вакансії) неправомірною;
- стягнути з Криворізької міської ради на користь позивача середній заробіток за вимушений прогул з відрахуванням податків та обов`язкових платежів або упущену вигоду в розмірі середнього заробітку за період з 21 березня 2024 року по день ухвалення судового рішення тією судовою інстанцією, що буде остаточним.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.
До Суду надійшла касаційна ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі №160/12617/24.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право, за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №160/12617/24 у спрощеному позовному провадженні.
В касаційні скарзі скаржник, зазначає та належним чином обґрунтовує, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що потребує перевірці та за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
В касаційні скарзі підставою касаційного оскарження вказує пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України, а саме пункт 1 та 5 частини 3 статті 353 КАС України, а саме: якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; якщо судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а також посилання на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі №160/12617/24.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/12617/24.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко 
Н.М. Мартинюк,
Судді Верховного Суду