Справа №584/1559/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Токарєв С. М.	
Номер провадження 33/816/718/25 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 31 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 31 січня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 04 грудня 2024 року близько 08 год. 15 хв. в м. Путивль по вул. Новоселівській керував автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження відповідно до встановлено порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 04 грудня 2024 року близько 09 год. 21 хв. в м. Путивль по вул. Новоселівській, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження відповідно до встановлено порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 31 січня 2025 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відомості про належне його сповіщення про час розгляду справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.
Таким чином, розгляд справи за відсутності апелянта є порушенням його права на захист, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Окрім цього, в діях апелянта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як будь-яких ознак алкогольного сп`яніння він не мав. На момент зупинення працівниками поліції, останній був втомлений, оскільки виконував обов`язки з військової служби декілька діб поспіль.
Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, була обумовлена не належним чином інформуванням його про порядок проходження огляду, найменування, марки та моделі спеціального технічного засобу за допомогою якого проводиться огляд.
Також апелянт зауважує про те, що він не був відсторонений від керування автомобілем, що спростовує висновок працівників поліції про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння.
Вище викладене, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки апелянт не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що оскаржувана постанова судді була постановлена у його відсутність.
Про існування оскаржуваної постанови, апелянт дізнався лише 22 березня 2025 року, під час отримання його дружиною за місцем проживання постанови державного виконавця Старокостянтинівського ВДВС від 06 березня 2025 року про відкриття виконавчого провадження № 77397891 щодо стягнення призначеного штрафу.
У судове засідання призначене на 09 год. 30 хв. 15 серпня 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду, до апеляційного суду не з`явився. Клопотань про відкладення судового розгляду, не надходило.
При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").
У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.
Враховуючи вище зазначене та принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення апеляційного розгляду та вважає за можливе здійснити розгляд поданої особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 31 січня 2025 року, у відсутність апелянта, і в даному випадку права останнього на доступ до правосуддя, не є порушеним.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Відповідно до штампу оператора поштового зв`язку «Укрпошта», 26 березня 2025 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на поставу судді суду першої інстанції від 31 січня 2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає постановлення оскаржуваної постанови у відсутність особи, відносно якої складено протокол.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Перевіривши представлені матеріали та доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 31 січня 2025 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню. 
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 188195 від 04 грудня 2024 року;
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 284707 від 04 грудня 2024 року;
- відеозаписів нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису нагрудних камер працівників поліції вбачається, як 04 грудня 2024 року близько 08 год. 15 хв. в м. Путивль по вул. Новоселівській, працівниками поліції було зупинено автомобіль «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , для перевірки особи водія.
Під час спілкування, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей), про що останнього було повідомлено.
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився.
Враховуючи викладене, працівниками поліції було вірно розцінена поведінка ОСОБА_1 , як не бажання проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останнього було повідомлено про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
Також, 04 грудня 2024 року близько 09 год. 21 хв. в м. Путивль по вул. Новоселівській, працівниками поліції було зупинено автомобіль «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , для перевірки особи водія.
Під час спілкування, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що останнього було повідомлено.
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу або ж проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився.
Свою відмову водій, пояснив тим, що перед цим його також зупиняли та пропонували пройти огляд у встановлений законом порядок, в наслідок чого відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.
Працівники поліції пояснили ОСОБА_1 , що вказане не звільняє останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я.
На підставі вище викладеного, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи, якими зафіксовані події, достатніми для того, щоб разом з іншими долученими письмовими доказами, зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд завважує, що ознаки алкогольного сп`яніння встановлюють поліцейські уповноваженого підрозділу Національної поліції України, згідно п.2 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735, і вони в подальшому слугують підставою для проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи лікарем в закладі охорони здоров`я.
Із долучених відеозаписів встановлено, що 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 був двічі зупинений працівниками поліції, з подальшим виявленням в нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився. 
Доводи апелянта про те, що він, будучи втомленим, відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я є безпідставними, оскільки відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не підлягають також задоволенню доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не проінформували перед проведенням огляду про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надали йому для ознайомлення сертифікат та свідоцтво про повірку, у зв`язку із чим останній і відмовився від проходження огляду на місці зупинки, оскільки ці обставини повністю спростовуються відеозаписом, з якого убачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці та в медичному закладі останній відразу в категоричній формі відмовився, при цьому сертифікат та свідоцтво про повірку спеціального технічного пристрою не вимагав.
Що стосується посилань апелянта на те, що його не було відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом, то такі доводи не є тією безумовною підставою для визнання його дій такими, що не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.
Доводи апелянта про порушення його права на захист, оскільки він не був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду складених відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовується матеріалами справи.
Так, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про судовий розгляд матеріалів справи, яке призначено було на 08 год. 30 хв. 31 січня 2025 року, що підтверджено проставленим підписом.
Таким чином, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судовий розгляд, проте на визначений час та дату засідання, до суду першої інстанції не з`явився, клопотань про відкладення не подавав.
З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Путивльського районного суду Сумської області від 31 січня 2025 року.
Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 31 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.