ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

28 серпня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/18500/24
Головуючий у першій інстанції – Косенко О. Д.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/994/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В.,
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

                                      У С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1235-2525 від 07 липня 2023 року у розмірі 18 410 грн, з яких: 4 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 14 410 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 липня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем товариства, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1235-2525.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 4 000 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 21 день; промо-ставка 1,75% в день, знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.
Позивач виконав зобов`язання за укладеним правочином повністю, надавши відповідачу кредитні кошти, однак ОСОБА_1 належним чином зобов`язань не виконував, що зумовило виникнення заборгованості, яка станом на 05 грудня 2024 року становить 36 940 грн і складається із: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 4 000 грн та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 32 940 грн. Товариством прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, тобто часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 18 530 грн, за умови погашення ним решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 410 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 07 липня 2023 року № 1235-2525 у розмірі 15 530 грн, а також 2 043,54 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», посилаючись на неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1235-2525 від 07 липня 2023 року, у розмірі 18 410 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 4 000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 14 410 000 грн.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач має законне право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами (згідно з п. 4.6 та 10.1 кредитного договору) протягом строку договору, які визначені у п. 4.12. укладеної між сторонами угоди, а саме в межах 300 календарних днів (до 01 травня 2024 року), що реалізовано ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відображено в розрахунку заборгованості.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» наголошує, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Заявник не погоджується із здійсненим судом першої інстанції перерахунком відсоткової ставки за період з 24 грудня 2023 року по 01 травня 2024 року відповідно до п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Указує, що на момент укладення кредитного договору (07 липня 2023 року) законодавчі обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки ще не діяли, оскільки Закон України № 3498-IX набрав чинності пізніше (24 грудня 2023 року), тому встановлена у договорі фіксована процентна ставка за користування коштами узгоджується із вимогами законодавства чинного на момент його укладення і позивач має законні підстави для нарахування відсотків за ставкою 3,00% за період з 24 грудня 2023 року по 01 травня 2024 року.
Указує, що, скеровуючи позов до суду, позивач додав розрахунок існуючої заборгованості станом на 05 грудня 2024 року, який узгоджується з умовами кредитного договору № 1235-2525 від 07 липня 2023 року. Проценти за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень ст. 625 ЦК України, пеня, штраф або інші платежі за неналежне виконання умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не нараховувались.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 у встановлений судом строк не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, порушуючи вимоги кредитного договору, не здійснив своєчасну сплату визначених ним платежів, у результаті чого утворилась заборгованість у сумі 15 530 грн, яку стягнуто з відповідача на користь позивача. Суд, визначаючи розмір заборгованості за нарахованими процентами, урахував положення пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» щодо розміру максимального розміру денної процентної ставки, зменшивши визначену ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суму боргу за відсотками до стягнення з відповідача.
З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
У справі встановлено, що 07 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1235-2525 продукту «CreditKasa» в електронній формі шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А1730 (а.с. 10-16).
За умовами п. 2.1., 2.2. цього договору кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому договором.
Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п 2.4. договору).
Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту: 4 000 грн. Дата надання/видачі кредиту: 07 липня 2023 року (п. 4.1., 4.2. договору).
Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні Кредиту (п. 4.6. Договору).
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за Промо-ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності (п. 4.7. Договору).
Базовий період складає 21 календарний день. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору (п. 4.8. Договору).
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою) (п. 4.10. договору).
Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 01 травня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування або строку дії договору в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника (п. 4.12. договору).
Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.12. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця (п. 5.1 Договору).
07 липня 2023 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А1730 підписав:
-  Паспорт споживчого кредиту (а.с. 24 зворот - 26);
- Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №40-П від 15 червня 2023 року (а.с. 17-24);
- Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором №1235-2525 (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України (а.с. 26 зворот).
Довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1235-2525 від 07 липня 2023 року свідчить про те, що за допомогою системи LiqPay здійснено платіж 2336670096 на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням «видача кредиту» у сумі 4 000 грн (а.с. 33 зворот).
АТ КБ «ПриватБанк» у листі (довідці) від 27 березня 2024 року повідомило про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року, у тому числі, по платежу 2336670096 на платіжну картку НОМЕР_1   за договором № 1235-2525 від 07 липня 2023 року у сумі 4 000 грн (а.с. 27-33).
Відповідно до розрахунку заборгованості  за договором № 1235-2525 від 07 липня 2023 року. що складений ТОВ «Укр Кредит Фінанс», станом на 05 грудня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 36 940 грн, з яких: 4 000 грн – основний борг, 32 940 грн – заборгованість за відсотками (а.с.34 -36а).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості.
У справі, що переглядається, судом першої інстанції встановлено, і з цим погоджується колегія суддів, що 07 липня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1235-2525, за умовами якого надано кредит у сумі 4 000 грн.
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 4 000 грн підтверджено матеріалами справи. Зокрема, наявна довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1235-2525 від 07 липня 2023 року за допомогою системи LiqPay про здійснення платежу 2336670096 на платіжну картку НОМЕР_1 з призначенням «видача кредиту» у сумі 4 000 грн, а також довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 10 грудня 2024 року, якою підтверджено успішність платежу 2336670096 на платіжну картку НОМЕР_1 за договором № 1235-2525 від 07 липня 2023 року у сумі 4 000 грн.
На виконання умов кредитного договору № 1235-2525 від 07 липня 2023 року ОСОБА_1 здійснював оплату 27 липня 2023 року у сумі 350 грн, 28 липня 2023 року – в сумі 1 240 грн, за рахунок яких здійснено погашення нарахованих і непогашених відсотків (а.с. 34-36а).
Отже, часткове погашення заборгованості за кредитним договором спростовує доводи відповідача про відсутність доказів укладення кредитного договору і неотримання ним кредитних коштів.
Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 338/180/17, викладені у постанові від 05 червня 2018 року).
Як свідчить розрахунок заборгованості, з 07 липня 2023 року по 27 липня 2023 року (включно) нарахування процентів протягом заявлено строку відбувалось за промо-ставкою – 1,75% за кожен день прострочення повернення кредитних коштів. 28 липня 2023 року нараховано проценти за стандартною процентною ставкою – 3,00%. У період з 29 липня 2023 року по 18 серпня 2023 року (включно) у зв`язку із простроченою заборгованістю, застосовувалася ставка – 2,50%. У період з 19 серпня 2023 року по 01 травня 2024 року включно проценти знову нараховувалися за стандартною процентною ставкою – 3,00%. Після 01 травня 2024 року проценти не нараховувалися.
Аналізуючи доводи позивача щодо неправильності проведеного розрахунку заборгованості за нарахованими процентами, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано враховано те, що підпунктом  6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон № 3498-IX) статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. 
Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.
Отже, норма закону, якою обмежується нарахування процентів розміром 2,5 % на день діє за період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року, а норма, якою обмежується нарахування процентів розміром 1,5% на день, діє за період з 23 квітня 2024 року по 21 серпня 2024 року. Починаючи з 22 серпня 2024 року граничний розмір процентів обмежується 1% на день.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-XI визначено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Строк дії договору від 07 липня 2023 року сторони визначили терміном у 300 днів, тобто Закон № 3498-XI набрав чинності у період дії кредитного договору і має застосовуватися до спірних правовідносин.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у період з 24 грудня 2023 року (дата набрання чинності законом) по 22 квітня 2024 року (120 днів) проценти за користування кредитом мали нараховуватись у розмірі 2,50% (100 грн), проте нараховувалися позивачем у розмірі 3% щоденно (120 грн). Отже, суд дійшов вірного висновку про безпідставність нарахування позивачем відсотків на суму 2 400 грн за цей період.
У період з 23 квітня 2024 року по 01 травня 2024 року (8 днів) проценти за користування кредитом мали нараховуватись у розмірі 1,50% (60 грн), але також нараховувалися ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за відсотковою ставкою 3% щоденно (120 грн). Таким чином, сума надміру нарахованих товариством відсотків за цей період становить 480 грн.
Апеляційний суд погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що розмір безпідставно нарахованих процентів за кредитним договором складає (2400 + 480) = 2 880 грн, на які має бути зменшено суму заборгованості за відсотками, заявлену до стягнення.
Доводи скаржника про те, що на момент укладення кредитного договору 07 липня 2023 року законодавчі обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки ще не діяли, оскільки Закон України № 3498-IX набрав чинності 24 грудня 2023 року, а встановлена в договорі фіксована процентна ставка узгоджувалась із вимогами законодавства, чинного на момент його укладення, є неприйнятними з огляду на приписи Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 3498-IX, якими визначено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на ненарахування ОСОБА_1 процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту відповідно до статті 625 ЦК України, пені, штрафів або інших платежів за неналежне виконання умов кредитного договору, не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки не впливає на складові розміру заборгованості за кредитним договором, заявленої в позові.
Установивши, що внаслідок несвоєчасних та неповних платежів за кредитним договором № 1235-2525 від 07 липня 2023 року у відповідача утворилась заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача суми заборгованості у розмірі 15 530 грн.
Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлено з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча:                                                                         Н.В. Шитченко

Судді:                                                                                  Н.В. Висоцька

                                                                                            О.Є. Мамонова