ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/1704/25	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року (суддя Савонюк М.Я.) в адміністративній справі №340/1704/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                В С Т А Н О В И В:      

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019 - 2021 роки, оформленої листом від 26.02.2025 №1744-1423/В-02/8-1100/25;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 14.09.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області та отримувала пенсію за вислугу років. Зазначає, що у 2022 році на підставі заяви їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Проте пенсію за віком позивачу було призначено не із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки, а із застосуванням показника за 2014-2016 роки. На думку позивача, відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у неправильному застосуванні показника середньої заробітної плати, що застосовувались при перерахунку та виплаті пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020 та 2021 роки.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року позов задоволено.
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки позивачу вперше призначено пенсію відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачав інший порядок призначення та розрахунку пенсії, то переводячи  позивача на пенсію за віком відповідно до Закону №1058, відповідач був зобов`язаний вчинити дії щодо нарахування та розрахунку такої пенсії вперше з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну 
застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року призначення пенсії, тобто у даному випадку за 2019-2021 роки.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, відповідач вказує на те, що у спірному випадку мало місце не призначення пенсії, а переведення позивачки з одного виду пенсії (пенсій за вислугу років) на іншу – пенсія за віком. При переведенні на пенсію за віком пенсійний орган правомірно застосовано показники середньої заробітної плати в Україні, які враховувалися при призначенні пенсії вперше. Також звертає увагу на те, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області не може бути належним відповідачем у справі, оскільки заяву про призначення пенсії за принципом екстериторіальності розглядало ГУ ПФУ в Миколаївській області.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. 
З 05.08.2013 їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII як працівнику охорони здоров`я, що підтверджується протоколом №986 від 06.08.2013 (а.с. 54).
З 06.06.2022 позивачу згідно поданої нею заяви призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, при обчисленні якої застосовано показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки та зараховано страховий стаж 33 роки 10 місяців 27 днів. Загальний розмір пенсії за віком позивача станом на 10.06.2022 становив 2658,02 грн (а.с. 55).
За результатами проведеного 25.02.2024 перерахунку пенсії позивача загальний розмір пенсії визначено у розмірі 3319,41 грн, у тому числі: 3256,62 грн – основний розмір пенсії, 62,79 грн – доплата за понаднормовий стаж (а.с. 14).
11.02.2025 через вербпотал Пенсійного фонду України позивач подала скаргу щодо невірного застосування при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески – 2014-2016 роки (а.с. 15).
Листом 26.02.2025 №1744-1423/В-02/8-1100/25 відповідач повідомив позивача, що переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV було здійснено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн), яка враховувалась під час призначення попереднього виду пенсії (вислугу років) (а.с. 16).
Не погоджуючись із застосованим показником середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, позивачка звернулася до суду з позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно із ч.2 ст.40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп – заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск – сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К – страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Згідно із ч.3 ст.45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
У постанові від 31.10.2018 р. у справі №876/5312/17 (провадження №11-731апп18) Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що із аналізу зазначених норм встановлено, що ч.3 ст.45 Закону №1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.
У свою чергу, Законом №1058, в редакції як на час призначення позивачці пенсії вперше так і на теперішній час, не передбачено такого виду пенсії як пенсія за вислугу років.
Так, відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Такий вид пенсії (пенсія за вислугу років) передбачений Законом України “Про пенсійне забезпечення” на підставі якого і було призначено пенсію позивачу у 2013 році.
Отже, колегія суддів зазначає, що на момент звернення до відповідача у 2022 році позивач, у зв`язку з досягненням пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058,  набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки за таким призначенням він звернулася вперше.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про  наявність підстав стверджувати про неправильність визначення пенсійним органом показником середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, при призначенні позивачці пенсії за віком.
Щодо аргументів відповідача про неналежного відповідача у цій справі, слід зазначити те, що дійсно пенсія за віком у 2022 році позивачці призначалася за рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області, яким було розглянуто заяву позивачки за принципом екстериторіальності.
Разом з тим, предметом розгляду у цій справі є протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2019, 2020, 2021 роки. 
Позивачем рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 10.06.2022 №935230113103 у даній справі не оскаржується.
Окрім того, ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок її пенсії не з дати призначення, а з 14.09.2024. При цьому, у проведенні такого перерахунку їй було відмовлено саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Отже, цей спір не стосується правовідносин позивача з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а тому саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області є належним відповідачем у даній справі.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення, в частині задоволених позовних вимог, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року в адміністративній справі №340/1704/25 – без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

        Повний текст постанови складено 19.06.2025 
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров