ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2025 року                                                          м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мізюка В.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 коп. судового збору в дохід держави.
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26.05.2025 о 15 год. 00 хв. в м. Кіцмань по вул. Мазепи, 39 керував т/з БМВ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням адвокат Мізюк В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.06.2025 р. щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Уважає, що постанова районного суду прийнята внаслідок неповноти судового розгляду, упередженого ставлення, з порушенням процесуального та матеріального права, а тому є необґрунтованою, незаконною і підлягає скасуванню.
Уважає, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а тому усі подальші їх дії є незаконними. 
Також, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки складений без належного дотримання вимог ст. 256 КУпАП.
ЄУНСС: 718/1445/25
Провадження: №33/822/371/25         Головуючий у І інстанції: Скорейко В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП          Доповідач: Потоцький В.П. 

Стверджує, що процедура огляду на стан сп`яніння була порушена працівникам поліції, при цьому останніми не забезпечено участь двох свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння.
У зв`язку з вищевикладеним вважає, що постанова районного суду від підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Мізюк В.В. до суду апеляційної інстанції не з`явилися.
29 липня 2025 року від захисника Мізюка В.В. до апеляційного суду надійшло клопотання, у якому він просив здійснювати розгляд справи без нього та ОСОБА_1 . 
У подальшому, 30 липня 2025 року, від захисника Мізюка В.В. надійшло інше клопотання - про відкладення розгляду справи у зв`язку з бажанням ОСОБА_1 взяти участь у апеляційному перегляді справи. При цьому причини своєї неявки захисник не зазначив, а попереднє клопотання про розгляд справи без їх участі не відкликав та не обґрунтував зміну позиції.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею протягом 20 днів з дня надходження до суду.
Зважаючи на те, що відкладення судового розгляду у межах зазначено строку є неможливим, а бажання особи взяти участь у розгляді справи не є безумовною підставою для її відкладення, особливо з огляду на вимоги закону щодо строків розгляду справи, то у задоволенні клопотання слід відмовити.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП серед іншого передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку, доведено повністю наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав 

правильну юридичну оцінку.
Зокрема, даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 341799 від 26.05.2025 р., встановлено факт керування водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння в зазначеному місці та в зазначений у протоколі час, а також вказано на відмову останнього від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння (а.с.1). 
Даний протокол був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.254, 256 КУпАП, а саме зазначено дату і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка його склала, відомості про ОСОБА_1 , місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи. Також із вказаного протоколу видно, що громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.
Отже доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, є необґрунтованими та не відповідають матеріалам справи.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджується дослідженими у ході апеляційного розгляду відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.9 - диск).
Зокрема, з вказаних відеозаписів видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, а саме - як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, працівник поліції озвучив ОСОБА_1 чіткі ознаки алкогольного сп`яніння, що передбачені п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в у встановленому законом порядку підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився від огляду у передбаченому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5,6).
На думку апеляційного суду, вказані докази є належними та допустимими, оскільки вони відповідають ст.251 КУпАП, та у своїй сукупності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується доводів адвоката про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння, то вони є необґрунтовані. 
Так, право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія пройти такий огляд.

Тобто у разі виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести медичний огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння, є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.
При цьому, працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.
З матеріалів справи вбачається, що поліцейський дотримався вимог закону та за наявності підстав вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, працівник поліції не обмежився тільки самою пропозицією пройти такий огляд, а вказав на підстави для такого огляду, вказав на ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснив наслідки відмови, а також роз`яснив права, які є в особи. Однак ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду як на місці зупинки транспортного засобу так у медичному закладі, хоча така можливість йому була забезпечена.
Відеозаписом, який міститься у матеріалах справи, підтверджено те, що вимога працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була чіткою, аргументованою, вмотивованою, ґрунтувалась на правових підставах та не містила будь-яких провокативних дій.
Безпідставними є і твердження апелянта про те, що огляд було проведено без участі двох свідків.
Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Тобто участь двох свідків під час проведення огляду осіб обов`язкова лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.
Матеріали справи свідчать про те, що поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису, а відтак твердження апелянта про необхідність залучення двох свідків є такими, що не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.
Що стосується доводів адвоката Мізюка В.В. про те, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , то їм апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку, зважаючи на те, вони можуть бути перевірені у рамках іншого процесу, а саме в порядку ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України. Завданням ж суду у даній справі є лише розгляд протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесення за її результатами постанови по справі.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, також були перевірені апеляційним судом, однак вони є несуттєвими та не спростовують висновок районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Мізюка В.В. залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 червня 2025 року щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду В.П. Потоцький