Справа № 760/10650/25                                                    Гол. в суді першої інст. -  Кравченко Я.В.
Провадження № 33/824/4188/2023                                   Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
  П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
11 серпня 2025року                                                                      м. Київ
 
          Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського  апеляційного суду Полосенко  В.С. за участю:  
         особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
         розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року, якою
           ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт номер НОМЕР_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,        
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пядесят) гривень, - 
                                                  В С Т А Н О В И В:
           Як встановлено судом першої інстанції,   ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбаченого законодавством обов`язку щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виявилось у тому, що 08.04.2025 року близько 18 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Овдієнка, 6,  ОСОБА_2 перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, нечітка мова, характерний запах з ротової порожнини, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.      

             Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови суду першої інстанції,  просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
            Мотивуючи свої вимоги зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження фактичних обсатвин даної справи. Також зазначає, що місцевим судом при накладенні на ОСОБА_1 стягнення не враховано у повній мірі дані про особу ОСОБА_1 , яка є пенсіонером, доглядає за своєю старшою диною, яка є інвалідом 1А групи, має скрутне матеріальне становище.
  Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
            Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
           Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
           Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
           Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
           Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
            Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184  КУпАП  є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення.
            Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1   у вчиненні нею адміністративного  правопорушення, передбаченого  ч. 3 ст. 184 КУпАП суд першої інстанції  послався на наявні у справі та досліджені докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 628246 від 10.04.2025 р. а.с. 1, рапорт від 10.04.2025 р. а.с. 2, письмові пояснення дитини а.с.3 та інші письмові докази.
            Зазначені докази є належними та допустими, та такими, що у своїй сукупності вказують на обгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
            Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, вважаю, що суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
            Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
            Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, є пенсіонером, здійснює догляд за дитиною-інвалідом 1А групи, перебуває у скрутному матеріальному становищі.
            Таким чином, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, а також дані про особу ОСОБА_1 в сукупності, відсутність тяжких наслідків вчиненого, суд апеляційної інстанції вважає, що  ОСОБА_1  слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
            На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
            Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що вона просить в апеляційній скарзі під час апеляційного розгляду не встановлено.
            Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
            Керуючись ст.ст.22, 284, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -
 
П О С Т А Н О В И В:
            
            Апеляційну скаргу задовольнити частково.
            Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП - скасувати.
            На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1   від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 3 ст. 184 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
            Оголосити  ОСОБА_1  усне зауваження, а провадження у справі закрити.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              В.С. Полосенко