ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/343/24  Номер провадження 22-ц/814/1731/25	Головуючий у 1-й інстанції Глущенко Н. М.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О., 

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог 
У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі – ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У позовній заяві зазначено, що 07 січня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1137-4153. Зазначений кредитний договір разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначають всі його істотні умови, та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей Закону України «Про електронну комерцію» зі споживачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор А5155. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання одноразового ідентифікатора для підписання угоди кредитний договір не був би укладений.
Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 7000,00 грн, строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена % ставка - 2,50 %, стандартна % ставка - 3,00 %.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак відповідач, отримавши кредитні кошти, не повернув у повному обсязі кредит та не виконав свої інші грошові зобов`язання, у зв`язку з чим у нього перед кредитодавцем станом на 12 червня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 69510,00 грн, з яких: 7000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 62510,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 34510,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 35000,00 грн.
Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 7000,00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 28000,00 грн, а всього 35000,00 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
Заочним рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2024 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1137-4153 від 07 січня 2023 року станом на 12 червня 2024 року в розмірі 35000,00 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. 
04 листопада 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2024 року.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2024 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2024 року у справі №549/343/24 за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, а саме скасовано заочне рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 15 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду.
Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1137-4153 від 07 січня 2023 року станом на 12 червня 2024 року в розмірі 35000,00 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. 
Позиції учасників справи
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Із рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій прохав суд скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовити повністю.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване рішення місцевого суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. А тому рішення місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Суд першої інстанції не дослідив докази та не надав оцінки аргументам стосовно відсутності доказів зарахування кредитних коштів на карту ОСОБА_1 . Відповідач зазначає, що відповідь АТ КБ «ПриватБанк» не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення між сторонами справи правовідносин з кредитування та отримання ним кредитних коштів. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів, а позивач не заявляв клопотання про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» інформації про належність платіжної картки відповідачу та підтвердження зарахування грошових коштів у розмірі 7000,00 грн.
Також при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не керувався Законом України «Про захист прав споживачів» та не звернув уваги, що розмір відсотків за кредитним договором є значно завищеним у співвідношенні до розміру тіла кредиту.
Крім того, у спірному кредитному договорі зазначені нечіткі положення стосовно строку повернення кредиту, а тому, на думку відповідача, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 14 днів – терміну, на який були надані кредитні кошти.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача прохала суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року – без змін.
Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, то відповідно надати будь-який бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 чи будь-яких документів про отримання чи використання відповідачем кредитних коштів є неможливим.
Враховуючи умови надання кредитних коштів, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначає, що саме споживач має доступ до свого рахунку, зазначеного останнім в договорах, і він має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів.
Крім того, інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтом.
Сторонами кредитного договору були обумовлені варіанти періодів користування кредитними коштами: базовий період – строк (період) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку – 14 днів), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів, а також строк кредитування – строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися (в даному випадку – 300 днів).
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо розгляду справи без виклику сторін
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що ціна позову становить 35000,00 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 січня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1137-4153 у виді електронного документа, за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), створеного згідно із вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 3.1 договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
У пункті 4.2 договору зазначено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Згідно з пунктом 4.3 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована.
Пунктом 4.6 передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою ставкою).
Строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 03 листопада 2023 року (пункт 4.8 договору).
Згідно з пунктами 4.9, 4.10, 4.11, 4.12 договору реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 1139965,00 %, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 70000,00 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом.
Відповідно до пункту 5.1 договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у пункті 4.8. цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця.
У пункті 11.1 зазначено, що цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Пунктом 11.3.1 договору передбачено, що позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
У пункті 12 «Реквізити сторін» наданого суду примірнику договору про відкриття кредитної лінії №1137-4153 зазначено, що договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля А5155), а також вказано номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .
В Паспорті споживчого кредиту, затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №69-П від 23 листопада 2022 року, зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані, виходячи із обраних умов кредитування, а саме, що у випадку кредитування на суму 7000,00 грн протягом усього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 3% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача не буде перевищувати 70000,00 грн (а.с. 24).
Позивачем надано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за договором №1137-4153 (графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України, де зазначено, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, грн: з 02 листопада 2023 року, строком на 300 днів, складає 70000,00 грн, проценти за користування кредитом за період складають 63000,00грн. Вказана таблиця підписана відповідачем шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А5155 (а.с. 26-27).
07 січня 2023 року на платіжну картку відповідача за допомогою системи LiqPay позивачем було перераховано 7000,00 грн, що підтверджується відповідною довідкою банку та листом-повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 28-34).
Згідно з розрахунку заборгованості станом на 12 червня 2024 року, загальна сума заборгованості становить 69510,00 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 7000,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 62510,00 грн.
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 34510,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 35000,00 грн
Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину: прострочену заборгованість за кредитом - 7000,00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 28000,00 грн, а всього 35000,00 грн.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною другою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Суд першої інстанції правильно вказав, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до пункту 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Як передбачено частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір у формі електронного документа з електронними підписами сторін.
Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором А5155.
Доказів, що указані в договорі та паспорті споживчого кредиту одноразові ідентифікатори та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, останнім не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження позичальник міг отримати кредитні кошти.
Отже, відповідач, як позичальник, погодився на укладення договору саме на таких умовах і не відмовився від його укладення, тобто взяв на себе обов`язок сплатити позичальнику саме такий розмір тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в межах строку кредитування.
Так, згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 7000,00 грн, строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка – 2,50 % в день; стандартна % ставка – 3,00 % в день. Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.
Вказані умови кредитування є результатом домовленості сторін, не були визнані судом недійсними, а відтак, з урахуванням положень статей 627-629 ЦК України, є обов`язковими для врахування та виконання сторонами.
Довід особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що довідка про перерахування коштів за договором №1137-4153 від 07 січня 2023 року у сумі 7000,00 грн не є належним доказом фінансової операції, є безпідставними, з огляду на таке.
Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 7000,00 грн відповідачеві (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1137-4153 від 07 січня 2023 року. Видача коштів здійснювалася за допомогою системи LiqPay.
У вказаній довідці зазначено: платіж 2184389578, дата 07 січня 2023 року, № платіжної картки НОМЕР_1 , призначення платежу - видача кредитних коштів за договором № 1137-4153 від 07 січня 2023 року, сума 7000,00 грн.
На підтвердження перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, позивач надав довідку з АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року перерахувало кошти по кредитного договору № 1137-4153 від 07 січня 2023 року: ID платежу 2184389578, канал LIQPAY, сума 7000,00 грн, номер картки НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 10 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, перебачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ НОМЕР_2 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Отже, з боку позивача порушень не відбулося, та з урахуванням вимог закону здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб.
Крім того, номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_1 був вказаний відповідачем у договорі про відкриття кредитної лінії № 1137-4153 від 07 січня 2023 року, натомість доказів його неналежності відповідачу останнім до суду не було подано, як і доказів не здійснення перерахування на вказану карту позивачем кредитних коштів у розмірі 7000,00 грн.
Посилання скаржника на те, що зазначення в договорі двох строків кредитування призводить до неправильного розуміння його сторонами, а також про те, що суми нарахованих відсотків у співвідношенні до тіла кредиту є несправедливими, не може бути взятий до уваги судом, оскільки з умов кредитного договору вбачається, що заявлений строк користування кредитом, який складає 14 днів є лише обраним позичальником строком користування кредитом, протягом якого може бути використано право користування кредитом за пільговою та/або зниженою процентною ставкою.
За пунктом 4.8. вищевказаного кредитного договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, складає 300 календарних днів (до 03 листопада 2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику, строк договору є рівним строку кредитування.
Пунктом 4.10 договору передбачена орієнтовна вартість кредиту за весь строк кредитування – 70000,00 грн та включає в себе суму кредиту і проценти за користування кредитом у розмірі 63000,00 грн.
Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
Інформація про нарахування процентів підтверджується розрахунком заборгованості, де чітко вказано, що проценти нараховувались за час фактичного користування кредитом відповідно до строку, погодженого сторонами і не виходили за межі договору.
Доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач не надав.
Суд також відхиляє доводи скаржника про те, що розмір заборгованості по процентах за користування кредитом є несправедливим відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживача», адже ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження того, що вони були нараховані з порушенням умов договору, а також на підтвердження того, що він оспорював відповідні умови у судовому порядку.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване судове рішення – залишити без змін.
Щодо судових витрат
За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесених сторонами під час розгляду справи місцевим судом, та відсутні підстави для розподілу судових витрат у вигляді судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 30 січня 2025 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2025 року.

Головуючий                                                                                В.П. Пікуль 

Судді                                                                                        Т.В. Одринська

                                                                                       О.О. Панченко