ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 р. 	Справа № 520/21930/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Мельников Р.В.) від 09.12.2024 року по справі № 520/21930/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Харківській області
третя особа Державна податкова служба України
про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034- UA63120270000028556, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 3261,84 грн за квартиру адресою: АДРЕСА_1 ;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 18.06.2024 за № 2161094-2405-2034- UA63100050000079487, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 706,44 грн за квартиру адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом безпідставно, розраховані у них суми податкових зобов`язань не є законними та обґрунтованими, а тому вказані рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Так, позивачем вказано, що з огляду на норми  Податкового  кодексу України та зважаючи на дію запровадженої Харківською міською радою пільги для квартир фізичних осіб площею до 85 кв.м, підлягає справлянню податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ставкою 1% лише для квартир починаючи з площі 85 кв.м. Разом із цим, на 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради прийнято рішення від 30.04.2024 за № 564/24 “Про пільги з місцевих податків”, яким внесено зміни до рішення міськради від 22.02.2017 за № 542/17, зокрема, Додаток № 1 доповнено п. 8, яким установлено, що за період з 01 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків. При цьому, із посиланням на положення пп. 266.4.2 п. 266.4. ст. 266 Податкового кодексу України вказано, що оскільки згідно ст. 8 Закону України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” установлено з 01 січня 2023 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 6700,00 грн, то за належну йому на праві приватної власності квартиру площею 110,2 кв.м за 2023 рік (за виключенням періоду з 01.04.2023 по 30.06.2023) підлягає сплаті податок лише за 25,2 кв.м (110,2 кв.м (загальна площа квартири) - 60 кв.м (пільга, передбачена пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України) - 25 кв.м (нульова ставка оподаткування для квартир площею до 85 кв.м встановлена місцевою радою) х 67,00 грн (ставка податку на нерухоме майно за 2023 рік за 1 кв.м бази оподаткування (1% розміру мінімальної заробітної плати) - ІІ квартал 2023 року (також встановлена нульова ставка оподаткування) = 1266,30 грн, а не 3261,84 грн, як визначено фіскальним органом). Таким чином, податкове повідомлення-рішення контролюючого органу за квартирою загальною площею 110,2 кв.м у м. Харкові є протиправним та підлягає скасуванню. Одночасно, щодо протиправності податкового повідомлення-рішення за квартирою загальною площею 35,8 кв.м у м. Лозова, яка на праві приватної спільної сумісної власності належить не лише позивачу, а і його матері, позивачем із посиланням на пп. 266.1.2 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України вказано, що у податкового органу відсутня його згода чи згода іншого співвласника квартири у м. Лозова щодо визначення платника податку на неї, суб`єкт владних повноважень навіть не намагався її отримати у будь-який спосіб, а тому визначення саме позивача, особи місце мешкання якої зареєстроване та яка постійно мешкає у м. Харкові, платником податку замість іншого співвласника цієї квартири - ОСОБА_2 , яка зареєстрована у вказаній квартирі та постійно мешкає у м. Лозова, - є безпідставним та явно протиправним. Крім того, у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні по квартирі у м. Лозова контролюючим органом у рядках 5.“Загальна площа об`єкта, кв.м” та 6.“Розмір частки у праві спільної власності на об`єкт, кв.м” вказано однакову цифру 35.80 (загальну площу квартири у кв.м), тобто протиправно фактично визначено за позивачем 100% у праві власності на неї, наявність іншого співвласника проігноровано. Таким чином, незрозумілим є те, на підставі чого (конкретні правові норми чи документи, зокрема “згода” співвласника) контролюючий орган дійшов до висновку, що саме позивач, а не інший співвласник, ОСОБА_2 , квартири повинен сплатити такий податок, у тому числі враховуючи той факт, що у така квартира фактично не перебуває у розпорядженні позивача багато років.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року по справі № 520/21930/24 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік в частині суми 739 (сімсот тридцять дев`ять) грн 29 коп. за квартиру адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 18.06.2024 за №2161094-2405-2034- UA63100050000079487, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 706 (сімсот шість) грн 44 коп. за квартиру адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 706 (сімсот шість) грн 03 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61050, код ЄДРПОУ 43983495).
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг та відзиви на них, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником, якому на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме квартира загальною площею 110,2 кв.м, з них житлова площа: 72.2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 389536545 від 03.08.2024 року.
Також у власності позивача та у власності його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 35,8 кв.м, з них житлова площа: 18,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 389536698 від 03.08.2024 року.
30 липня 2024 року у Електронному кабінеті позивача на сайті ДПС України останній виявив те, що у невстановлену дату від Головного управління ДПС України в Харківській області від імені ОСОБА_4 (без зазначення її посади) надійшли наступні податкові повідомлення-рішення:
- № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556 від 18.06.2024, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 3261,84 грн за квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;
- № 2161094-2405-2034-UA63100050000079487 від 18.06.2024, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 706,44 грн за квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік в частині суми 739 (сімсот тридцять дев`ять) грн 29 коп. за квартиру адресою: АДРЕСА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 18.06.2024 за № 2161094-2405-2034-UA63100050000079487, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 706 (сімсот шість) грн 44 коп. за квартиру адресою: АДРЕСА_2 підлягає скасуванню повністю.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
У силу статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За змістом пункту 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
Пунктом 8.3 статті 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Відповідно до підпункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.
Підпунктом 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період).
В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Пункт 12.5 ст. 12 ПК України передбачає, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Згідно підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається в тому числі із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України.
Так, відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).
Згідно з підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Положеннями підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України визначено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності.
Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).
За правилами підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно підпункту «б» підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку.
Тобто, відповідно до абз. «а» пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метри. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Суд зазначає, що ключовими питаннями у даній справі є саме розмір пільги та розмір бази оподаткування об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача у місті Харкові на праві приватної спільної сумісної власності в м. Лозова за 2023 рік.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що в автоматичному режимі з урахуванням рішення 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 30.04.2024 № 564/24 “Про пільги з місцевих податків” та рішення 13 сесії Лозівської міської ради Харківської області 8 скликання від 17.06.2021 № 330 “Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Лозівської міської територіальної громади” на ім`я позивача сформовані податкові повідомлення рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 3261,84 грн за квартиру адресою: АДРЕСА_1 та від 18.06.2024 за № 2161094-2405-2034-UA63100050000079487, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 706,44 грн за квартиру адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно розрахунку, який наводився податковим органом у відзиві на позовну заяву, сумарна загальна площа об`єктів оподаткування з урахуванням пільги становить: 35,8 + 110,2 = 146 – 60 = 86 кв.м, де 35,8 – загальна площа квартири АДРЕСА_4 , а 110,2 – загальна площа квартири АДРЕСА_5 – пільга передбачена ПК України.
Для обрахування сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючим органом визначено питому вагу для кожного об`єкту нерухомості: 110,2/146 = 0,75479 – для квартири АДРЕСА_6 , де 110,2 – загальна площа квартири; 146 – загальна площа об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача; 35,8/146 = 0,24520 – для квартири АДРЕСА_4 , де 35,8 – загальна площа квартири; 146 – загальна площа об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача. 
Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 18.06.2024 № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556 у сумі 3261,84 грн за 2023 рік за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_6 , здійснено таким чином: 0,75479 х 86 х 67/12 х (12 -3) = 3261,84 грн, де 0,7547 – питома вага квартири; 86 – загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача з урахуванням пільги; 67 – ставка податку у 2023 році (1% х 6700,00); формула розрахунку 12 х (12 - 3) - період оподаткування 9 місяців, так як застосовувалася 0% ставка оподаткування за 2 квартал 2023 року згідно з рішенням 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 30.04.2024 за № 564/24 “Про пільги з місцевих податків” яким внесено зміни до рішення міськради від 22.02.2017 за № 542/17, зокрема, Додаток № 1 доповнено п. 8, яким установлено, що за період з 01 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків.
Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 18.06.2024 № 2161094-2405-2034-UA63100050000079487 у сумі 706,44 грн за 2023 рік за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_4 , здійснено таким чином: 0,2452 х 86 х 67 = 706,44 грн, де 0,2452 – питома вага квартири; 86 – загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача з урахуванням пільги; 67 – ставка податку у 2023 році (0,5 % х 6700,00), ставка податку 0,5% застосовується відповідно до рішення 13 сесії Лозівської міської ради Харківської області 8 скликання від 17.06.2021 № 330 “Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Лозівської міської територіальної громади”.
Визнаючи протиправним та скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 18.06.2024 № 2161094-2405-2034-UA63100050000079487 у сумі 706,44 грн, суд першої інстанції зазначив, що згідно із відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у спільній сумісній власності позивача та ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), яка є матір`ю позивача, у 2023 році перебувала квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 35,8 кв.м. Також суд вказав, що відповідно до пп. “б” пп. 266.1.2. п. 266.1 ст. 266 ПК України платником податку за 2023 рік за об`єктом нерухомості - квартира, розташована за адресою АДРЕСА_7 , загальною площею 35,8 кв.м, повинна бути особа, визначена за згодою всіх співвласників. В свою чергу, під час розгляду справи зі змісту наданих сторонами пояснень судом встановлено, що станом на дату винесення спірних у цій справі податкових повідомлень-рішень будь-яких відомостей про надання згоди на те, що, відповідно до вимог абз. “б” підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України, позивачем ані до контролюючого органу ані до суду не надходило.
Надаючи оцінку цим висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. 
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. 
Відповідно до ст. 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.
Згідно з пп. «б» пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб, зокрема, якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб - власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом. 
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є власник об`єкту оподаткування, а у разі, якщо такий об`єкт перебуває у сумісній власності кількох осіб, без поділу в натурі, обов`язок зі сплати такого податку покладається на особу лише за її згодою та згодою інших співвласників.
Враховуючи те, що матеріали справи не містяться відомостей про отримання від позивача згоди на нарахування йому податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо об`єкта нерухомості: квартира, розташована за адресою АДРЕСА_7 , загальною площею 35,8 кв.м., яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (частки власності цих осіб визначені як « 1/1»), що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у цій справі покладення обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на позивача, за відсутності його згоди та згоди інших співвласників, з огляду на положення абз. “б” пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України, не може вважатись правомірним.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) від 18.06.2024 за №2161094-2405-2034-UA63100050000079487, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 706 (сімсот шість) грн 44 коп. за квартиру адресою: АДРЕСА_2 є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовуються, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 3261,84 грн за квартиру адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції зазначив наступне
Так, суд вказав, що враховуючи обставини того, що при здійсненні позивачу розрахунку податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, щодо об`єкта нерухомості квартири АДРЕСА_6 , контролюючим органом враховано питому вагу квартири, що призвело до невірного розрахунку суми податку, то розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_6 , необхідно здійснити таким чином: 50,2 х 67/12 х (12 -3) = 2522,55 грн, де 50,2 – загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача з урахуванням пільги; 67 – ставка податку у 2023 році (1% х 6700,00); формула розрахунку 12 х (12 - 3) - період оподаткування 9 місяців, так як застосовувалася 0% ставка оподаткування за 2 квартал 2023 року згідно з рішенням 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 30.04.2024 за № 564/24 “Про пільги з місцевих податків” яким внесено зміни до рішення міськради від 22.02.2017 за № 542/17, зокрема, Додаток № 1 доповнено п. 8, яким установлено, що за період з 01 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків.
На підставі цього, суд першої інстанції дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034- НОМЕР_3 належить скасувати в частині суми 739,29 грн невірно нарахованого податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік за квартиру адресою: АДРЕСА_1 .
Надаючи оцінку цим висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що з офіційного сайту Харківської міської ради судом встановлено, що Додатком 1 Рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17, у тому числі, зі змінами та доповненнями внесеними Рішенням 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради Харківської області від 30.04.2024 № 564/24 «Про пільги з місцевих податків» та Рішенням Харківської міської ради «Про продовження дії пільг з місцевих податків» від 19.08.2024 № 633/24, для фізичних осіб (в тому числі за період з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року) встановлено:
- п. 2: ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, у розмірі 1 відсоток;
- п. 3: ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, у розмірі 0 відсотків;
- п. 4: відповідно до норм Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Вказані положення рішень міської ради не змінювались та є чинними до теперішнього часу.
З наведеного вище вбачається, що рішенням Харківської міської ради «Про продовження дії пільг з місцевих податків» від 19.08.2024 № 633/24, визначено, зокрема, що «за період з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків».
Таким чином, згідно цього рішення органу місцевого самоврядування, ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків, встановлюється за період з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року, в той час як при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення, контролюючим органом врахований лише період з 01.04.2023 по 30.06.2023. Цей же пільговий період враховувався і судом першої інстанції при здійсненні ним власного розрахунку суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з урахуванням того, що ключовими питаннями під час розгляду цієї справи є саме розмір пільги та розмір бази оподаткування об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача у місті Харкові за 2023 рік.
Таким чином, при визначені позивачу розміру податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не враховано рішення Харківської міської ради «Про продовження дії пільг з місцевих податків» від 19.08.2024 № 633/24, яке, на думку суду апеляційне інстанції повинно враховуватися при вирішенні спірних правовідносин.
Що стосується посилання позивача на те, що конструкція текстового змісту податкової пільги (щодо того, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків), що встановлена органом місцевого самоврядування ще у 2017 році та діє безперервно до теперішнього часу, у вигляді 0 відсотків ставки даного податку, прямо, чітко, конкретно та недвозначно вказує, що міською радою своїм рішенням її встановлено для квартири чи квартир фізичних осіб незалежно від їх кількості загальною, тобто сумарною, площею до 85 кв. м, а вже понад вказану площу застосовується 1 відсоток ставки цього місцевого податку, колегія суддів зазначені доводи відхиляє, оскільки ця пільга стосується саме об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, в той час як позивачу на праві власності належить, зокрема, квартира АДРЕСА_6 , яка має загальну площу 110,2 кв.м. і щодо такого об`єкта нерухомості база оподаткування має зменшуватися на 60 кв. метрів, як це передбачено пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України та переліченими вище рішеннями Харківської міської ради.
У зв`язку з вищевикладеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розрахунок суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єкта нерухомості: квартири АДРЕСА_6 , наступним чином: 50,2 х 67/12 х (12 -9) = 840,85 грн, де 50,2 – загальна площа об`єкта нерухомості, що перебуває у власності позивача з урахуванням пільги (110,2 кв.м. – 60 кв.м.); 67 – ставка податку у 2023 році (1% х 6700,00); формула розрахунку 12 х (12 - 9) - період оподаткування 3 місяці, так як застосовувалася 0% ставка оподаткування за 2-4 квартали 2023 року згідно з рішенням Харківської міської ради «Про продовження дії пільг з місцевих податків» від 19.08.2024 № 633/24: «за період з 01 квітня 2023 року по 31 грудня 2023 року встановити ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків».
Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556 підлягає скасуванню в частині визначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік у сумі 2420,99 грн. (3261,84 грн. – 840,85 грн.) за квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.
В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Що стосується розподілу судових витрат у цій справі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи судом встановлено, що предметом оскарження є прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення про визначення сум грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 3968,28 грн. (3261,84 грн. + 706,44 грн.) і ця сума в межах спірних правовідносин є ціною позову.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 1 січня цього року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, враховуючи ціну позову, при поданні позовної заяви (яка подана позивачем через підсистему «Електронний суд»), позивачу необхідно було сплатити 968,96 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб х коефіцієнт 0,8).
Натомість, при зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1937,92 грн., тобто у більшому розмірі, ніж визначено законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням результатів апеляційного перегляду цієї справи, судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 3127,43 грн., що складає 79 % від ціни позову (3968,28 грн.), у зв`язку з чим на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 765,47 грн. (79 % від 968,96 грн.).
Інша частина сплаченого судового збору за подання позовної заяви може бути повернута у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (як сплачена у більшому розмірі), шляхом звернення до суду першої інстанції із відповідною заявою.
У зв`язку з цим, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судових витрат.
Також суд зазначає, що за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1162,75 грн., у зв`язку з чим на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 918,57 грн. (79 % від 1162,75 грн.).
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року по справі № 520/21930/24 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556, яким фізичній особі - платнику податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік в частині суми 739 (сімсот тридцять дев`ять) грн 29 коп. за квартиру адресою: АДРЕСА_1 та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 18.06.2024 за № 2160095-2405-2034-UA63120270000028556 скасувати в частині визначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік, за квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 2420,99 грн. (дві тисячі чотириста двадцять гривень) 99 коп.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року по справі № 520/21930/24 змінити, шляхом викладення четвертого абзацу резолютивної частини тексту рішення в наступній редакції: «Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 765,47 грн. (сімсот шістдесят п`ять гривень) 47 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків,61050, код ЄДРПОУ 43983495).
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року по справі № 520/21930/24 залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 918,57 грн. (дев`ятсот вісімнадцять гривень) 57 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Катунов    І.М. Ральченко