ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2025 року
м. Київ
справа № 200/131/17
провадження № 51 - 1179 км 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,  
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового
засідання                                                                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »              ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_6  на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ ВП №4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 2 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №12016040640004192 від 18 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК.
Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді, представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » -  адвокат ОСОБА_6  оскаржила його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_6  на вищезазначену ухвалу слідчого судді повернуто на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК у зв`язку з тим, що АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та як наслідок і його представник адвокат  ОСОБА_6 , в межах цього кримінального провадження не є заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, та не є суб`єктом подання апеляційної скарги, передбаченим ст. 393 КПК. 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді. Зазначає, що апеляційний суд не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про те, що у даному кримінальному провадженні Банк має статус іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Вказує, що поза увагою суду апеляційної інстанції залишилось те, що згідно постанови слідчого від 2 грудня 2024 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні 12016040640004192 від 18 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, здійснювалося за фактом заволодіння невстановленими особами відділення АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »чужим майном, яке належить ОСОБА_8 , а також не взято до уваги те, що в межах вищенаведеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року у справі №200/2216/17 надавався тимчасовий доступ до оригіналів документів, які містять охоронювану законом таємницю (з можливістю їх вилучення), які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Позиції учасників судового провадження
Представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підтримала касаційну скаргу та просила її задовольнити. Прокурор заперечувала проти її задоволення. 
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доводи, наведені у касаційній скарзі представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_7 , про істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими.
Як регламентовано ч. 2 ст. 309 КПК, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Положеннями ст. 393 КПК визначено перелік осіб, які наділені правом на подання апеляційної скарги, а відповідно до п. 10 ч. 1 цієї статті апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ ВП №4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 2 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №12016040640004192 від 18 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК.
Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді, представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвокат ОСОБА_6  оскаржила його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_6  на вищезазначену ухвалу слідчого судді повернуто особі, яка її подала.
На обґрунтування такого висновку суддя суду апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 2 грудня 2024 року заявником у цьому провадженні є  ОСОБА_8 , який подав заяву про вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами у відділенні Акціонерного товариства ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому, на переконання апеляційного суду, АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та як наслідок і його представник адвокат  ОСОБА_6 , в межах цього кримінального провадження не є заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, та не є суб`єктом подання апеляційної скарги, передбаченим ст. 393 КПК, а тому не відноситься до кола осіб, які мають право оскаржити рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження, а тому і ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду.
Так, ст. 24 КПК визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому процесі.
Отже, при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду першої інстанції до суду вищого рівня певною особою, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.
Водночас, посилаючись на те, що слідчий суддя помилково вказавши в ухвалі від 14  лютого 2025  року як встановлені неіснуючі та неправдиві обставини, штучно створив підстави для перегляду за заявою ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами Постанови Верховного Суду від 4 липня 2023 року (справа №205/10275/19), представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не наводить належних обґрунтувань про те, яким чином ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №12016040640004192 від 18 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, стосується прав та інтересів АТ  « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », третя особа ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про стягнення безпідставно отриманих коштів. 
Також касатор не надав будь-яких інших доказів того, що оскаржувана ухвала стосується чи обмежує права та законні інтереси Банку.
За таких обставин, враховуючи, що АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та як наслідок і його представникне входить до кола осіб, передбачених ст. 393 КПК, відсутні обґрунтовані підстави для скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2025 року.
Істотних порушень норм матеріального або процесуального права, які були б безумовними підставами для скасування оскарженої ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час розгляду кримінального провадження Судом не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року залишити без зміни, а касаційну скаргу представника АТ  « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвоката ОСОБА_7 -без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                            ОСОБА_3