ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 533/351/22
провадження № 61-7099св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,
відповідач за первісним та зустрічним позовами - ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Нестеренко Наталія Миколаївна, на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області у складі судді Оксенюк М. М. від 20 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Дряниця Ю. В., Чумак О. В., від 22 травня 2025 року і ухвалив таку постанову. 
Зміст заявлених позовних вимог
1.           У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно.
2.           Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюрідний брат - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіту не склав.
3.           Вказував, що 25 березня 2021 року він звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_4 та 25 березня 2021 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 71/2021 (номер у спадковому реєстрі 67404337) до майна померлого. Крім того, із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 також звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
4.           Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіна О. О. від 25 листопада 2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин, а саме того, що спадкодавець ОСОБА_4 є його двоюрідним братом.
5.           Посилався на те, що встановити факт родинних відносин у позасудовому порядку неможливо, оскільки документи, які підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що спадкодавець є його двоюрідним братом, збереглися частково. Також у нього відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .
6.           Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд:
- встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є двоюрідним братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ;
- визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
7.           У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
8.           Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний дядько - ОСОБА_4 , після смерті якого 25 березня 2021 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 71/2021 (номер у спадковому реєстрі 67404337) до майна померлого.
9.           Вказувала, що 28 квітня 2021 року вона звернулася до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_4 . Також із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулися  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 .
10.        Родинні відносини між нею та померлим спадкодавцем ОСОБА_4 документально підтверджені, докази були надані нотаріусу під час подання заяви про прийняття спадщини. Наявні в спадковій справі документи підтверджують те, що померлий спадкодавець є її двоюрідним дядьком.
11.        Зазначала, що за життя ОСОБА_4 підтримував з родиною ОСОБА_5 тісні сімейні відносини, зокрема, з її мамою ОСОБА_6 , яка, в свою чергу, є двоюрідною сестрою померлого. Спадкодавець за життя часто гостював у сім`ї ОСОБА_5 . Після смерті матері спадкодавця, родина ОСОБА_5 йому матеріально допомагала.
12.        Посилалася на те, що ОСОБА_1 не має кровної спорідненості з померлим ОСОБА_4 , оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження кровно-родинних відносин.
13.        Враховуючи наведене, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме - квартиру АДРЕСА_1 .
14.        Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області                             від 22 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.
Короткий зміст попередніх судових рішень суду
15.        Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області 
від 20 жовтня  2023 року, з урахуванням ухвали Козельщинського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2023 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . 
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
16.        Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 довів наявність родинних відносин між ним та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 
ОСОБА_4 , а саме, що він є його двоюрідним братом, оскільки ОСОБА_7 (батько позивача) та ОСОБА_8 (батько спадкодавця) були рідними братами. Суд взяв до уваги, зокрема, архівні довідки від 12 жовтня 2022 року № 04-16/694 та від 10 листопада 2022 року № 04-16/806, видані Державним архівом Полтавської області, показання свідків.
17.        У зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на спадкове майно, районний суд дійшов висновку, що перешкоди у реалізації прав спадкоємця можуть бути усунуті лише шляхом застосування механізму               статті 392 Цивільного кодексу України та визнання за ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом.
18.        Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є родичем померлого спадкодавця ближчого ступеня спорідненості ніж ОСОБА_2 .
19.        Постановою Полтавського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено з підстав, вказаних у мотивувальній частині постанови.
20.        Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 77, 78 ЦПК України на підтвердження факту його кровної спорідненості зі спадкодавцем ОСОБА_4 , а саме того, що вони є двоюрідними братами.
21.        Апеляційний суд вважав, що надані ОСОБА_1 копії актових записів та виписка з домової книги містять розбіжності, що позбавляє суд можливості встановити факт родинних відносин. Зокрема, з наданих позивачем доказів неможливо достовірно встановити, що ОСОБА_9 (акт про народження від 09 листопада 1936 року № 38 ОСОБА_10 ), ОСОБА_9 (акт про народження від 27 вересня 1940 року № 25 ОСОБА_23), ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , як зазначено в акті про укладення шлюбу від 14 травня 1985 року № 20-В-64, та ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 (відповідно до виписки з погосподарської книги Пісківської сільської ради Козельщинського району за 1944-1946 роки) це одна й та ж особа. Показання свідків не можуть вважатися достатніми та достовірними доказами наявності між особами певних родинних відносин.
22.        Суд урахував, що з метою усунення розбіжностей та встановлення дійсних обставин у цій справі, представник ОСОБА_2 подала до суду клопотання про призначення посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи, яку проведено не було, оскільки ОСОБА_1 відмовився здавати біологічний матеріал.
23.        Апеляційний суд змінив мотиви суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та вказав, що позовні вимоги заявлені передчасно, оскільки позивачкою не доведено належними доказами, що вона позбавлена можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку.
24.        Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2025 року постанову Полтавського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
25.        Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про скасування рішення районного суду та відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки судом апеляційної інстанції належно не досліджено всі зібрані у справі докази та не надано їм правової оцінки.
26.        Щодо зустрічних вимог Верховний Судвиходив з того, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , посилавшись лише на те, що позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що вона позбавлена можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку. Зокрема, поза увагою апеляційного суду залишися доводи позивачки про те, що в позасудовому порядку вона позбавлена можливості оформити спадкові права на спірну квартиру, оскільки постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіна О. О. від 13 січня 2023 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
27.        Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня                           2023 року - без змін.
28.        Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про задоволення первісних та відмову у зустрічних позовних вимогах, а доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власних припущеннях. Апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги щодо неналежності, як доказу родинних відносин зі спадкодавцем, виписки з погосподарської книги Пісківської сільської ради. Разом з тим, відповідачка не надала суду жодного доказу на підтвердження своїх тверджень. Заперечуючи родинні зв`язки позивача із спадкодавцем, ОСОБА_2 не спростувала, що батьки позивача і спадкодавця були рідними братами, а розбіжності у записах в даті народження і материнства, зазначені в погосподарській книзі і актових записах про їх народження, не є описками та вказують на інших осіб. Незважаючи на різне написання прізвища « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_12 », а також по батькові батька - ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 ), досліджені судом першої інстанції письмові докази у сукупності з усією інформацією, викладеною у виписці з погоподарської книги, архівних актових записах, підтверджують достатність і взаємний зв`язок цих доказів, на підставі яких суд першої інстанції правомірно встановив заявлений позивачем юридичний факт. 
29.        Також суд апеляційної інстанції зазначив, що у цій справі, з огляду на характер спірних правовідносин, передбачені законом підстави для обов`язкового призначення експертизи судом відсутні.
Узагальнені доводи касаційної скарги
30.        03 червня 2025 року ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Нестеренко Н. М., звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, а зустрічний позов задовольнити.
31.        Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, у постановах Верховного Суду  від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 910/23428/17, від 10 квітня 2020 року у справі № 522/22023/16-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17, від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази, не надали їм належної правової оцінки та встановили обставини, що мають істотне значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
32.        Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що ті письмові докази, на які посилається суд апеляційної інстанції, якраз і містять розбіжності в даті народження та материнства, відповідно саме суд апеляційної інстанції допустив припущення, що це описки. Апеляційний суд не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, які спростовують наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог, зокрема значним розбіжностям у поданих позивачем документах: у погосподарській книзі, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, копії актового запису про народження. Стверджує, що виписка з погосподарської книги за 1944-1946 роки, на яку посилається апеляційний суд, є недостовірним доказом, оскільки суперечить іншим письмовим доказам.
33.        Заявниця вказує, що апеляційний суд не надав належної оцінки показам свідків, які спростовують доводи позивача він є двоюрідним братом                           ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також апеляційним судом не надано оцінки показам свідка, дружини позивача, яка постійно путалася у своїх суперечливих поясненнях.
34.        Згідно з доводами касаційної скарги, показання допитаних у судовому засіданні свідків мають суб`єктний характер, не підтверджені об`єктивними доказами та достовірно не підтверджують родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються лише на припущеннях.
35.        Зауважує, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що 
ОСОБА_1 відмовився здати біологічний матеріал для проведення посмертної судово-молекулярної експертизи, мотивуючи це начебто своїми глибокими релігійними переконаннями та небажанням турбувати біло брата після смерті. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
36.     Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 533/351/22 та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
37.     У поданому відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійсно були двоюрідними братами, а їхні батьки, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були рідними братами і мали спільного батька ОСОБА_11 . Вважає, що касаційна скарга до задоволення не підлягає, а оскаржені судові рішення є законними та обґрунтованими.
38.     У поданому відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що апеляційний суд при новому апеляційному розгляді цієї справи дійшов правильного висновку про кваліфікацію спірних правовідносин з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування оскаржених судових рішень. Вказує, що доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, яким надана належна оцінка судами попередніх інстанцій. Допущені у погосподарській книзі Пісківської сільської ради помилки є технічними і пояснюються «людським фактором» та складною специфікою того часу, коли буди здійсненні відповідні записи. Апеляційний суд надав правильну оцінку фактичним обставинам справи. Вирішуючи спір, апеляційний суд врахував висновки Верховного Суду під час нового апеляційного розгляду справи. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
39.      ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується актовим записом про народження від 14 липня 1969 року № 46 та актовим записом про шлюб між останніми від 31 грудня 1962 року 
№ 12.
40.     Відповідно до запису акту про смерть від 25 січня 1988 року № 5 
ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , а ОСОБА_15 померла 
ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13 лютого 2019 року Козельщинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 29.
41.     Відповідно до листа Козельщинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області від 18 листопада 2021 року № 209/20.9-28 в архіві відділу актового запису про народження 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складеного виконавчим комітетом Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, не виявлено.
42.     В архівній довідці Державного архіву Полтавської області від 10 листопада 2022 року № 04-16/806 та записі акта про народження від 27 вересня 1940 року № 25 зазначено, що ОСОБА_12 (у документі, складеному українською мовою) Володімер (у документі графа «по батькові» відсутня), народився  ІНФОРМАЦІЯ_11 ), його батьками є ОСОБА_12 (у документі, складеному українською мовою) ОСОБА_16 , українець, 25 років (у документі, складеному українською мовою) та ОСОБА_17 , українка, 21 рік (у документі, складеному українською мовою).
43.      ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 , його батьками є                     ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії  НОМЕР_2 , виданим 23 жовтня 1963 року.
44.     Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану актовий запис про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , не виявлено.
45.     Згідно з архівною довідкою Державного архіву Полтавської області 
від 12 жовтня 2022 року № 04-16/694 ОСОБА_12 (у документі, складено українською мовою) ОСОБА_19 (у документі графа «по батькові» відсутня) народився 
ІНФОРМАЦІЯ_14 , про що у книзі реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів Пісківської сільської ради Козельщинського району Харківської області за 1936 рік є актовий запис 
від 09 листопада 1936 року № 38, батько - ОСОБА_9 (у документі, складеному українською мовою), українець, 21 рік, мати -                ОСОБА_20 (у документі, складеному українською мовою), українка, 30 років.
46.      ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Козельщинською селищною радою Полтавської області 05 жовтня 1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 65.
47.     Згідно з актовим записом про укладення шлюбу від 14 травня 1985 року № 20-В-64 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , та ОСОБА_17 , 
ІНФОРМАЦІЯ_17 , зареєстрували шлюб у 1940 році, після реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище ОСОБА_12 .
48.     Відповідно до копії виписки з погосподарської книги Пісківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області за 1944-1946 роки до складу сім`ї ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , входили: ОСОБА_9 - чол., ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_7 - син, ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_8 - син, ІНФОРМАЦІЯ_20 , 
ОСОБА_22 - дочка, 1927 року народження.
49.      ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 12 січня 2021 року Козельщинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), актовий запис № 10.
50.        Згідно з інформацією, викладеною у довідках Козельщинської селищної ради від 24 березня 2021 року № 662 та від 28 квітня 2021 року № 951, 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: кв. АДРЕСА_1 . Указана квартира належала йому на праві власності згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Козельщинською державною нотаріальною конторою 24 грудня 2019 року.
51.        З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої Козельщинською державною нотаріальною конторою 
25 листопада 2021 року, за життя ОСОБА_4 заповіти не посвідчував.
52.     25 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
53.     25 березня 2021 року Козельщинською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 71/2021 (номер у спадковому реєстрі 67404337) після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі.
54.     28 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
55.     02 червня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
56.     Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіна О. О. від 25 листопада 2021 року ОСОБА_1 відмовлено 
у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що спадкодавець ОСОБА_4 є двоюрідним братом ОСОБА_1 .
57.     Суд першої інстанції допитав свідків.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
58.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
59.        Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
60.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
61.        Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
62.        У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
63.        Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
64.        Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
65.        Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
66.        Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
67.        Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.
68.        Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина перша  статті 1222 ЦК України).
69.        Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
70.        Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
71.        Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
72.        Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
73.        Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
74.        Згідно з частиною першою статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
75.        Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
76.        У постанові Верховного Суду від 04 лютого 2024 року у справі                                        № 404/7153/20 зазначено, що у п`яту чергу можуть спадкувати наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).
77.        Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (постанови Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21), від 03 вересня 2024 року у справі № 523/6344/21 (провадження № 61-7909св23).
78.        У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.
79.        Скасовуючи постанову Полтавського апеляційного суду від 30 квітня 
2024 року та передаючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції Верховний Суд у цій справі вказав, що відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції належно не дослідив всі зібрані у справі докази та не надав їм правову оцінку. Верховний Суд зазначив, що відповідні висновки посмертної судової медичної (молекулярно-генетичної) експертизи на предмет кровного споріднення позивача з ОСОБА_4 не можуть буди достатнім доказом для підтвердження або спростування факту встановлення ступеня спорідненості зі спадкодавцем, а саме, того, що вони є двоюрідними братами. 
80.        Відповідно до частини п`ятої статті 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
81.        Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
82.        Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
83.        Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
84.        У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
85.        Ухвалюючи рішення про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази та давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованих висновків про те, що позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 надав належні та достовірні докази, які з достатньою вірогідність підтверджують той факт, що він є двоюрідним братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
86.        Відповідно до копії виписки з погосподарської книги Пісківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області за 1944-1946 роки до складу сім`ї ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , входили: ОСОБА_9 - чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_18 , ОСОБА_7 - син (батько позивача), ІНФОРМАЦІЯ_19 , ОСОБА_8 - син (батько спадкодавця), ІНФОРМАЦІЯ_20 , а також ОСОБА_22 , 
1927 року народження, дочка.
87.        Судами досліджено архівні довідки № 04-16/694 від 12 жовтня 2022 року та № 04-16/8066 від 10 листопада 2022 року, надані державним архівом Полтавської області, якими підтверджується, що рідними братами по батьковій лінії є рідний батько позивача ОСОБА_7 та рідний батько спадкодавця - ОСОБА_8 , батьком яких є ОСОБА_9 .
88.        При вирішення спору судами враховано розбіжності щодо зазначеного в погосподарській книзі числа і місяця (10 серпня) в даті народження ОСОБА_7 з відомостями, які містяться в актовому запису про його народження -                                ІНФОРМАЦІЯ_14 , в якому матір`ю зазначена ОСОБА_20 , та зазначеного в погосподарській книзі числа і місяця (18 липня) в даті народження ОСОБА_8 з відомостями, які містяться в актовому запису про його народження ІНФОРМАЦІЯ_11 , де матір`ю вказана ОСОБА_17 . Водночас, оцінивши всі докази у сукупності, суди дійшли мотивованого висновку, що ці неточності не впливають на висновок про доведеність позивних вимог. 
89.        Судами також враховано різне написання прізвища « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_12 », а також по батькові батька ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ( ОСОБА_13 ), у сукупності з усіма поданими доказами, які були належним чином досліджені судами попередніх інстанцій (виписка з погоподарської книги, архівні актові записи).  
90.        Доводи відповідачки за первісним позовом фактично зводяться до необхідності врахування формальних неточностей (описок) у документах, складених десятки років тому, однак ці доводи не спростовують того факту, що сім`я (колгоспний двір), головою якого була ОСОБА_21 , складалася з неї, чоловіка ОСОБА_9 , синів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яких за сукупністю усіх поданих доказів є підстави вважати рідними братами. Відповідно діти рідних братів: позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_4 , є двоюрідними братами.
91.        Непроведення у справі посмертної судової медичної (молекулярно-генетичної) експертизи не може бути підставою для відмови у задоволенні первісних позовних вимог, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, яким надана належна оцінка судами попередніх інстанцій.
92.        Саме на вказаних обставинах наголосив суд касаційної скарги, направляючи справу на новий апеляційний розгляд.
93.        Оскільки позивач є двоюрідним братом спадкодавця, відповідачка, як двоюрідна племінниця спадкодавця, не має підстав для одержання права на спадкування на підставі частини першої статті 1265 ЦК України. 
94.        Аналізуючи питання обсягу дослідження заявлених сторонами доводів по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків, зокрема суду апеляційної інстанції, щодо задоволення первісних позовних вимог та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.
95.        Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, яким була надана належна оцінка судами попередніх інстанцій, зокрема апеляційним судом за результатами нового апеляційного розгляду.
96.        Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц). 
97.        Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, не суперечать висновкам Великої Палата Верховного Суду та Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.
98.        Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, ураховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі  
№ 201/16373/16-ц, від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21)).
99.        Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
100.     З урахуванням доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень судів попередніх інстанцій. 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Нестеренко Наталія Миколаївна, залишити без задоволення.
2.           Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області 
від 20 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 22 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                       Є. В. Синельников
 
                                                                                                О. М. Осіян
 
                                                                                                В. В. Шипович