УХВАЛА  
 
30 червня 2025 року
м. Київ
 
справа № 766/2035/24
 
провадження № 61-7727ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Федоровим Дмитром Анатолійовичем, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 20 травня 2025 року у справі за позовом заступника керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Херсонської обласної державної адміністрації, Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, Національного природного парку "Нижньодніпровський" до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_1 , про визнання недійсним наказу, скасування рішення державного реєстратора та державної реєстрації права власності на земельну ділянку, припинення права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2024 року заступник керівника Херсонської обласної прокуратури 
в інтересах держави звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу, скасування рішення державного реєстратора та державної реєстрації права власності на земельну ділянку, припинення права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки.
 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог Херсонської обласної прокуратури, що діє в інтересах держави в особі позивачів: Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Херсонської обласної державної адміністрації, Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, Національного природного парку «Нижньодніпровський» до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу, скасування рішень державного реєстратора, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу Херсонської обласної прокуратури, від імені якої діє заступник керівника Херсонської обласної прокуратури Нікітін Віталій Сергійович,задоволено частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2025 року в частині відмови в задоволенні вимоги про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 02 вересня 2016 року № 21-4281/18-16-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» залишено без змін.
Це ж рішення в решті вимог скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення вказаних решти позовних вимог.
Скасовано рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Крамчаніна О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 грудня 2016 року індексний номер 32936545 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 грудня 2016 року за номером 18043684 державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 
на земельну ділянку площею 0,45 га з кадастровим номером 6522310100:03:001:0158 та припинити право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації (Херсонської обласної військової адміністрації) земельну ділянку площею 0,45 га з кадастровим номером 6522310100:03:001:0158.
Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,45 га з кадастровим номером 6522310100:03:001:0158, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», здійснену 
09 серпня 2016 року відділом Держгеокадастру у Голопристанському районі Херсонської області.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Херсонської обласної прокуратури судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 19 984,80 грн.
 
У червні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Федоровим Д. А., на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду          від 20 травня 2025 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Поданакасаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється                                      у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову                                  та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028 грн.
 
Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
 
Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі                          № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном                  і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення                  майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                         «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом)                        за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                     (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною                                            особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Судові рішення, які оскаржує заявник, свідчать про існування двох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру.
 
При поданні позову за вимоги немайнового характеру судовий збір мав бути сплачений у розмірі 6 056 грн (3 028 грн * 2).
 
Ураховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду із вимогою майнового характеру (щодо повернення земельної ділянки), заявник зобов`язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру з наданням відповідних доказів.
 
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті,                      в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
 
Отже, заявнику необхідно самостійно визначити і доплатити судовий збір за подання касаційної скарги з урахуванням усіх вимог майнового та немайнового характеру.
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                           «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви                    і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Федоровим Дмитром Анатолійовичем, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 березня 2025 року 
та постанову Херсонського апеляційного суду від 20 травня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець