УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2025 року
м. Київ
справа № 287/28/17-к
провадження № 51 - 3724 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2023 року,
встановив:
Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2023 року закрито кримінальне провадження № 42015060000000071 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 27 ч. 3, ст. 28 ч. 3, ст. 246 КК України у зв`язку із його смертю. Вирішено питання про скасування арешту майна та долю речових доказів. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2023 року задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано ухвалу місцевого суду в частині скасування арешту, спеціальної конфіскації та вирішення долі речових доказів. Речові докази, а саме пиломатеріали в об`ємах, визначених ухвалою суду, два вантажні автомобілі та грошові кошти в сумі 95 230 грн вирішено конфіскувати в дохід держави. В решті ухвалу місцевого суду залишено без зміни.
13 червня 2025 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2023 року.
Відповідно до ст. 426 ч. 2 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення власної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Статтею 117 частиною 1 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Водночас, положення кримінального процесуального закону не передбачають права суду касаційної інстанції вирішувати питання поновлення пропущеного строку за власної ініціативи без відповідної заяви заінтересованої особи.
Оскаржувану ухвалу апеляційного суду постановлено 20 листопада 2023 року, проте ОСОБА_4 звернулась із касаційною скаргою 13 червня 2025 року, майже через півтора роки з дня спливу строку на касаційне оскарження, тобто поза межами строку касаційного оскарження судового рішення. При цьому питання про поновлення цього строку на касаційне оскарження не порушує. 
Таким чином, касаційна скарга ОСОБА_4 подана після закінчення тримісячного строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду від                     20 листопада 2023 року і відповідне клопотання про поновлення цього строку вона не заявляє.
Згідно з ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_4 відповідно до вимог                                 ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України підлягає поверненню.
Керуючись ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу  ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2023 рокуразом з усіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3