ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 р.	Справа № 440/9963/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, повний текст складено 30.05.25 року по справі № 440/9963/21
          за позовом            ОСОБА_2  
          до           Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області ,           Автозаводського районного відділу у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області  
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_3 згідно із свідоцтвом про шлюб від 16.07.2021 серії НОМЕР_1 ) щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 440/9963/21, у якій вона просить:
за не виконання рішення суду та накласти на керівника суб?єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб так як вони до цього часу не видали новий бланк паспорта книжечки положення № 2503-ХII зразка 1994 року. Відповідно до пунктів 5 та 6 Положення № 2503-XII паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна», нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт». На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резусфактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів;
зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області видати паспорт книжечку зразка 1994 року відповідно до пунктів 5 та 6 Положення № 2503-ХII паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна», нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт». На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім?я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Третя, четверта, п?ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев?ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев?ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резусфактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів.
В обґрунтування вказаної заяви заявником зазначено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 їй 03.02.2022 видали паспорт книжечу, але цей паспорт не відповідає вимогам рішення суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 щодо зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 у справі № 440/9963/21 повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 від 19.02.2025 щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 440/9963/21.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 по справі № 440/9963/21 скасовано; справу № 440/9963/21 направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі № 440/9963/21 залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 від 19.02.2025 щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 440/9963/21.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 та винести своє судове рішення яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 ОСОБА_1 03.02.2022 видано паспорт - книжечку, але цей паспорт не відповідає вимогам рішення суду щодо зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року. Зазначає, що доказом того, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі №440/9963/21 не виконано, є заяви Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про відстрочення виконання рішення суду на період дії воєнного стану. Вважає, що на виконання зазначеного рішення суду ОСОБА_1 видано паспорт, що не відповідає вимогам Положення №2503-ХІІ, тому наявні підстави для встановлення судового контрою за виконанням рішення суду. Просить розглядати справу без участі заявниці
Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивачки, в якому просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 у справі № 440/9963/21 без змін. Зазначає, що 03.02.2022 з метою повного добровільного виконання судового рішення УДМС, а саме Автозаводським відділом у м. Кременчуці УДМС в Полтавській області Коваль А.О. видано паспорт громадянина України у формі книжечки серії НОМЕР_2 , який позивачка отримала 05.02.2022, про що свідчить її власноручний підпис в заяві про видачі паспорта. Вказує, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 відповідачем виконано та позивачці видано паспорт у формі книжечки. Вважає, що відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21. 
ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, підтримує вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.
Також, від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. 
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2025 задоволено заяву представника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 440/9963/21. Допущено представника Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до участі у судовому засіданні на 28.07.2025 о 11:15 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою Електронного кабінету та власних технічних засобів.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до протокольної ухвали від 28.07.2025 у зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_2 . 
Зобов`язано Автозаводський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року у зв`язку зі зміною прізвища.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної міграційної служби України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 454.00 грн.
В апеляційному порядку рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 не оскаржувалося, набрало законної сили : 17.12.2021.
29.12.2021 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 440/9963/21, в якому визначено: «Зобов`язати Автозаводський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року у зв`язку зі зміною прізвища».
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 Автозаводським районним відділом у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області 03.02.2022 оформлено та видано ОСОБА_1 паспорт громадянина України (серія НОМЕР_2 ) у формі книжечки, що не заперечується сторонами по справі.
ОСОБА_1 вважає, що виданий їй на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 паспорт-книжечка не відповідає вимогам рішення суду щодо зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою в порядку статті 382 КАС України.
Відмовляючи у задоволенні заяви в порядку ст. 382 КАС України, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України у справі №440/9963/21.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України, з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382 – 382-3 КАС України.
За приписами ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
За приписами ч.ч. 1-3, 10, 11 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Отже, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. 
Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи - позивача.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому, після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили, суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набрало законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набрало законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 539/3406/17, від 10.02.2022 у справі № 160/13013/19, що враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21, яке набрало законної сили 17.12.2021, зобов`язано Автозаводський районний відділ у м.Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року у зв`язку зі зміною прізвища. 
При цьому, ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою позову була відмова відповідача в оформленні та видачі позивачці паспорта громадянина України зразка 1994 року в обмін на існуючий у неї паспорт у формі книжечки у зв`язку із ненаданням до заяви рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
Суд першої інстанції врахував, що позивачкою не подано всіх необхідних документів для обміну паспорта громадянина України на паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій та скасування відмови Автозаводського районного відділу у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки громадянці України ОСОБА_2 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992, оформленої листом № Г-10/6/5316-21/5316/11-21 від 20.08.2021
Водночас, суд звернув увагу, що позбавлення особи можливості користуватися паспортом у формі книжечки або примушування її до обміну такого паспорту на паспорт у формі картки становитиме втручання держави в особисте життя особи та не відповідатиме задекларованим правам та свободам особи та практиці ЄСПЛ, а також правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17.
З огляду на це, суд першої інстанції, керуючись положенням Тимчасового порядку № 456, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову про зобов`язання Автозаводського районного відділу у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року у зв`язку зі зміною прізвища.
Відмовляючи у задоволенні вимог позову про зобов`язання Автозаводського районного відділу у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області оформити та видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки із занесенням в паспорт відомостей про громадянство України за народженням, суд першої інстанції виходив з їх передчасності. 
Тобто, на момент звернення до суду з позовом спору щодо змісту та порядку заповнення паспорта громадянина України на прізвище « ОСОБА_4 » у формі книжечки зразка 1994 року між позивачкою та відповідачами ще не виникло, а тому суд першої інстанції не зобов`язував Автозаводський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області вчинити певні дії щодо визначення конкретного змісту та порядку заповнення такого паспорта відповідно до вимог Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
Зі змісту заяви позивачки від 19.02.2025 про встановлення судового контролю вбачається, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 Автозаводським районним відділом у м.Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області 03.02.2022 оформлено та видано ОСОБА_1 паспорт громадянина України (серія НОМЕР_2 ) у формі книжечки, а не у формі ID-картки. 
До заяви від 19.02.2025 про встановлення судового контролю позивачкою додано паспорт громадянина України (серія НОМЕР_2 ) у формі книжечки, виданий ОСОБА_1 .
Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 Автозаводським районним відділом у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області виконано та позивачці видано паспорт у формі книжечки, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 03.02.2022.
Оскільки рішенням суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 не зобов`язано Автозаводський районний відділ у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області оформити та видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, із зазначенням конкретного змісту такого паспорта, колегія суддів зазначає, що між позивачкою та Автозаводським районним відділом у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області виникли нові правовідносини (новий спір) щодо правомірності/неправомірності оформлення та видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 03.02.2022, тобто такі відносини, які були відсутні під час розгляду цієї справи.
Суд звертає увагу заявника на те, що в межах розгляду заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України, суд не вправі вирішувати питання, які він вирішує під час ухвалення рішення відповідно статті 244 КАС України, а саме: 1) чи мають місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; тощо.
Також в межах розгляду заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України, суд не вправі доходити висновків, які за своєю суттю є прийняттям рішення, тобто суд не вправі фактично вирішувати спір та зобов`язувати відповідача вчинити певні дії, оскільки вирішення такого питання потребує встановлення нових обставин; надання та дослідження нових доказів; витребування додаткових доказів; а також подання всіма учасниками справи заяв по суті щодо цих правовідносин та застосування норм права, якими регулюються саме такі правовідносини.
Тож у разі незгоди зі змістом виданого на виконання рішення суду паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 03.02.2022 позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідним позовом.
Враховуючи викладене, на переконання суду, в даному випадку заявлені позивачкою вимоги в межах заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України, можуть слугувати підставою для звернення позивача із окремим позовом до суду.
Проаналізувавши доводи позивачки щодо поданої заяви, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності відповідачів та порушення ними прав, свобод, інтересів позивачки під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21, а тому заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Посилання апеляційної скарги на те, що Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зверталось до суду із заявами про відстрочення виконання рішення суду на період дії воєнного стану, колегія суддів вважає такими, що не впливають на спірні правовідносини, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 440/9963/21 Автозаводським районним відділом у м. Кременчуці Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області 03.02.2022 оформлено та видано ОСОБА_1 паспорт громадянина України (серія НОМЕР_2 ) у формі книжечки.
Щодо посилання в апеляційній скарзі позивачки на правові позиції Європейського суду з прав людини в певних його рішеннях, то колегія суддів їх враховує та зауважує, що висновки суду у даній справі не суперечать їм.
Також, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 по справі № 440/9963/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко    І.С. Чалий