ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 р.	Справа № 520/16151/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М., 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 р. (постановлену суддею  Ширант А.А.)  по справі № 520/16151/25
          за позовом              ОСОБА_1  
          до             Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                     
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся  до суду з адміністративним позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 р., з 01.03.2023 р., з 01.03.2024 р., з 01.01.2025 р. та з 01.03.2025 р., після проведення перерахунку його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025  р. по справі № 520/954/25; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 р., з 01.03.2023 р., з 01.03.2024 р., з 01.01.2025 р. та з 01.03.2025  р. та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 р. № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при перерахунку його пенсії з 01.01.2025  р. та з 01.03.2025 р.
Ухвалою Харківського окружного  адміністративного суду  від  24.06.2024  р.  прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито  провадження  в частині позовних вимог щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача перерахувати, нараховувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 р., з 01.03.2023 р., з 01.03.2024 р., з 01.01.2025 р. по 01.03.2025 р. та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 р. № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при перерахунку його пенсії з 01.01.2025 р. та з 01.03.2025 р.
Ухвалою Харківського окружного  адміністративного суду  від 24.06.2024  р.  відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі у частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нараховувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.03.2025 р. 
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу  та направити  для продовження  розгляду до суду першої інстанції Харківського окружного  адміністративного суду  від  24.06.2024  р. і направити  справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції законодавства, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України та на невідповідність висновків суду обставинам справи.
Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги  підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи  у відкритті провадження, суд першої інстанції  виходив з того, що згідно  із комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» («ДСС») позивач вже звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовною вимогою про зобов`язання Головного управління  Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.03.2025 р. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно  із  ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у справі "Zаndv. Аustria" від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Згідно із ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Суд апеляційної інстанції  зазначає, що тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений  в постанові Верховного Суду  від 25.01.2024 р. у  справі № 140/8473/23.
Судовим розглядом встановлено, що згідно із перерахунком пенсії з 01.03.2025 р., проведеним 11.03.2025 р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 р.  № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» ОСОБА_1 встановлено пенсію у розмірі 26913,70 грн. (з надбавками), з урахуванням максимального розміру пенсії в сумі 23846,70 грн.
Не погодившись із обмеженням пенсії максимальним розміром внаслідок перерахунку його пенсії на виконання вищевказаної постанови, позивач звернувся до суду з позовом від 18.03.2025 р. (справа № 520/6161/25), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.03.2025 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.03.2025 р.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025  р. по справі № 520/954/25 у червні 2025 року Головне  управління Пенсійного фонду України  в Харківській області здійснило перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023  р., згідно із яким розмір пенсії  позивача  становить  36799,05 грн., а з урахуванням максимального розміру пенсії в сумі 23846,70 грн.
Не погодившись із обмеженням пенсії максимальним розміром внаслідок перерахунку його пенсії на виконання рішення суду, позивач звернувся до суду з позовом від 19.06.2025 р. (справа № 520/16151/25), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 р., з 01.03.2023 р., з 01.03.2024 р., з 01.01.2025  р. та з 01.03.2025 р., після проведення перерахунку його пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025  р. по справі № 520/954/25; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.02.2023 р., з 01.03.2023 р., з 01.03.2024 р., з 01.01.2025 р.,  та з 01.03.2025 р. та без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 р. № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при перерахунку його пенсії з 01.01.2025  р. та з 01.03.2025 р.
Таким чином,  перерахунок пенсії з 01.03.2025 р., проведений позивачу 11.03.2025 р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України  № 209 від 25.02.2025 р.  «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», а  перерахунок  пенсії з 01.03.2025 р., проведений 13.06.2025 р. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 р. по справі №520/954/25, тобто, підстави звернення  позивача до суду з цим позовом не стосується одного й того самого предмету позову у справі № 520/6161/25.
Крім того, позовні вимоги у справі № 520/16151/25 стосуються не тільки обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2025 р., а й зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок нарахування та виплату пенсії з цієї дати без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, визначених в пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 р. № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».
Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції  про відмову у відкритті провадження у справі  в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нараховувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 01.03.2025 р., оскільки матеріалами справи не підтверджено, що у справах № 520/6161/25 та № 520/16151/25 має місце спір між тими самими сторонами, який стосується одного й того самого предмету із тих самих підстав.
Із врахуванням  вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду  від 24.06.2025 р. з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст. ст.  5,  205, 238,  240, 243, 308, 320, 322, 325, 326,  328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 р. по справі № 520/16151/25  скасувати.
Справу № 520/16151/25  направити до Харківського окружного адміністративного  суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили  з дати її ухвалення та може бути оскаржена  протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення шляхом подачі  касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  25.08.2025 року