ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1642/25 Справа № 178/2128/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2025 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: захисника Кушнірова О.М. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Кушнірова О.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року, щодо
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, водій ОСОБА_1 , 07.07.2024 о 02 год 37 хв, на а/д М-30, 916км+817м, Кам`янського району, Дніпропетровської області, керувала транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилася, чим своїми діями порушила вимоги п.2.5 ПДР України та вчинила правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Криничанського районного суду  Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Кушніров О.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки вперше з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся своєчасно, однак постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2025 року його апеляційну скаргу було повернуто, також просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування посилається на такі обставини:
       - в резолютивній частині постанови суду відсутні відомості про визнання винною ОСОБА_1 ч. 1 ст.130 КУпАП;
       - відеозапис, який міститься в матеріалах справи не підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення;
       - працівниками поліції було порушено процедуру огляду, оскільки вони не встановили ознак сп`яніння;
       - протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом вини;
- під час попередньої зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, її не було відсторонено від керування транспортним засобом, тому неможливо вважати її суб`єктом, який вчинив правопорушення у цій справі.
       Будучи увідомленою про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, підтвердження поважних причин неявки не надала, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у її відсутність. 
       В суді апеляційної інстанції захисник Кушніров О.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
       Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
       Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як 08.05.2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду його апеляційну скаргу було повернуто, у зв`язку із ненаданням витягу з договору, в якому зазначені повноваження захисника, 12.05.2025 року захисник повторно звернувся до суду із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, що є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №122065 від 07.07.2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом місця події від 07.07.2024 року.        
       Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння.
       Посилання в апеляційній скарзі, що в резолютивній частині постанови суд не зазначав, за яке правопорушення на неї накладено штраф, не є підставою для скасування постанови та не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як у вступній та мотивувальній частині суд зазначив, за яке саме адміністративне правопорушення накладено стягнення у виді штрафу, зміст постанови відповідає положенням ст. 283 КУпАП.
       Доводи апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими вимог процедури проведення огляду на стан сп`яніння, не є слушним та спростовується відеозаписом місця події. Згідно з відеоматеріалами, після того як у працівника поліції виникла підозра щодо перебування ОСОБА_2 у стані сп`яніння, їй неодноразово пропонували пройти відповідний огляд, проте о 02:36 годині вона повідомила, що вживає ліки за рецептом і поспішає до чоловіка. Згодом, о 02:53 годині, зафіксовано її відмову проходити огляд в установленому законом порядку.
        Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а згідно із 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції був порушений огляд на стан сп`яніння , - не заслуговують на увагу.
       Посилання на те, що зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають дійсності , не спростовують встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яка під час складання протоколу не виклала своїх заперечень щодо зазначення ознак сп`яніння, протокол підписала особисто ( а.п. 1 ), відповідно до відеозапису пояснювала про вживання ліків та відсутність необхідності проходити огляд на стан сп`яніння. 
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол інспектора поліції не може бути доказом факту правопорушення є такими, що не спростовують висновки суду, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, в тому числі відеозаписом місця події.
Твердження сторони захисту, що ОСОБА_1 , після зупинки у м.Олександрія не було відсторонено від керування, тому неможливо вважати її винною, не є слушними, так як вказані обставини не впливають на висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка була зупинена за інших обставин та в іншій області України. 
Посилання захисника щодо подвійної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, перебаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд оцінює критично, оскільки за фактом її зупинки у м.Олександрія, що мала місце 06.07.2024 року о 23:40 год. адміністративне провадження було закрито за п. 1 ст. 247 КУпАП, крім того, протоколи складені щодо обставин, які мали місце в різний час та в різних містах. 
Клопотання захисника щодо дослідження доказів, зокрема, відеозапису місця події не підлягає задоволенню у відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, так як судом першої інстанції під час розгляду справи були досліджені докази в їх сукупності, зокрема, відеозапис місця події , тому повторне дослідження доказів не передбачене під час апеляційного перегляду. Враховуючи це, застосування норм КПК до правовідносин у цій справі за аналогією закону не видається можливим, оскільки питання дослідження доказів під час апеляційного перегляду врегульовано чинним законодавством, а саме: ч. 7 ст. 294 КУпАП.
Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому  апеляційна скарга  задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
                               П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Кушнірову О.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1   строк апеляційного оскарження  постанови  Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Кушнірова О.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Криничанського районного суду  Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року – залишити без задоволення.
Постанову Криничанського районного суду  Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року. якою ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за  ч. 1 ст. 130 КУпАП   -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду О.Є. Джерелейко