ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/3201/24	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 22-ц/817/480/25 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючої - Храпак Н.М. 
Суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
за участі секретаря - Панькевич Т.І. 
та представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Головченка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу №607/3201/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кантелюк Томаш-Теодор Юрійович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2025 року, ухваленого суддею Вийванком О.М. у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-
ВСТАНОВИВ:
       у лютому 2024 року заявник ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про визнання недієздатним його двоюрідного брата ОСОБА_1 , встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна.
       В обґрунтування вимог заявник зазначив, що ОСОБА_5 є його двоюрідним братом, особою з інвалідністю І групи, підгрупи «А» з дитинства, довічно та внаслідок психічного розладу, останній не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує стороннього догляду.
       За таких підстав, заявник просить визнати недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над ним опіку та призначити його опікуном.
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2025 року заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна задоволено частково.
       Визнано недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 .
       Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Зобов`язано Орган опіки та піклування Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області здійснювати опіку над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до призначення йому опікуна.
       У задоволенні інших вимог відмовлено.
       Визначено строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним два роки з моменту набрання ним законної сили.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кантелюк Томаш-Теодор Юрійович просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2025 у справі № 607/3201/24 в частині тимчасового покладення обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на орган опіки і піклування Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом. Прийняти в цій частини нове рішення, яким призначити опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник заявника зазначив, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
       Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
       Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
       У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки.
       Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Отже, опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному.
       Згідно з пунктом 4.3 Правил опіки та піклування, як правило, опікун (піклувальник) повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов`язків.
       Отже, зміст наведених вище норм Закону свідчить про те, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
       Таке подання має бути обґрунтованим і оформлюватися за наявності документів, визначених пунктом 3.3. Правил опіки та піклування, й у разі неможливості за певних причин відповідним органом опіки та піклування прийняти рішення про опіку самостійно.
       Вказує, що суд першої інстанції зауважує, що подане органом опіки та піклування опікунської ради Великоберезовицької селищної ради подання про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_2 стосовно двоюрідного брата ОСОБА_1 у разі визнання його недієздатним, не містить належної мотивації: чому саме ОСОБА_2 необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, наприклад: його батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що батьки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виявили бажання бути опікунами свого сина. У заяві зазначено, що батьки ОСОБА_1 не можуть виконувати обов`язки опікуна свого повнолітнього сина, оскільки батько - ОСОБА_4 працює за кордоном в Республіці Польща та наразі не проживає разом із сином, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні. Мати - ОСОБА_3 виховує малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, органом опіки встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не заперечують, щоб ОСОБА_2 виконував обов`язки опікуна їхнього сина, та при цьому бажання бути опікунами не висловили.
       Суд першої інстанції, також звертає увагу в рішенні, що важливою обставиною, яка обов`язково повинна бути врахована судом при призначенні опікуна над недієздатною особою, є особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.
       Разом з тим із подання органу опіки та піклування та протоколу опікунської ради встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за однією адресою разом із ОСОБА_1 та фактично проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні. Матеріально-побутові умови проживання заявника належні для проживання. Батьки ОСОБА_1 не мають змоги доглядати за сином з вищезазначених причин. Крім того в судовому засіданні ОСОБА_3 стверджувала, що її син - ОСОБА_1 наразі перебуває у важкому психологічному стані, а єдиною особою, до якої він прислухається, та яка допомагає йому у всіх базових гігієнічних та інших щоденних потребах, є ОСОБА_2 . Мати зазначає, що ОСОБА_1 . Має прихильність лише до ОСОБА_2 , адже ОСОБА_2 в міру своїх фізичних можливостей в змозі допомогти недієздатній особі в усіх побутових проблемах. Також зазначила, що батько недієздатного ОСОБА_1 перебуває закордоном, і допомагає своєму недієздатному сину та всій сім`ї лише фінансово.
       Сама ж мати займається вихованням молодшого сина, має проблеми зі здоров`ям, перебуває близько 1,5 року на заспокійливих препаратах, тому не має змоги опікуватися своїм недієздатним сином - ОСОБА_1 , тому ОСОБА_3 просить призначити опікуном ОСОБА_1 особу, якій він довіряє та має стійкі довготривалі взаємини, а саме - ОСОБА_2 .
       Також суд першої інстанції не звернув увагу на те, що саме опікун чоловічої статі може надати необхідну опіку, що забезпечить найкращі інтереси підопічного.
       На підставі наведеного, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не погодився з поданням органу опіки та піклування та при прийнятті рішення про призначення опікуна не дотримався встановлених законом вимог до рішення суду, оскільки не встановив важливі для вирішення справи обставини, при цьому вказавши, що подання органу опіки не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.
       Однак, даний висновок суду є помилковим та незаконним, оскільки вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опікуна або піклувальника, суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов`язаний подати до суду висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітньої особи на підставі якого суд зобов`язаний призначити опікуна недієздатній особі, а у випадку встановлення необгрунтованості такого подання, суд повинен забезпечити виконання органом опіки та піклування обов`язків оформлення подання та за потреби витребувати додаткові обґрунтування такого висновку, чого судом першої інстанції зроблено не було.
       Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвокат Головченко О.А. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 було визнано недієздатним.
В спірному рішенні, суд першої інстанції вважав, що висновок опікунської ради не містить належної мотивації та є формалізованим. Разом з тим, вимоги до змісту висновку органу опіки та піклування ніде та ніким не визначені. Окрім того, суд, при розгляді справи, мав би керуватись й іншими матеріалами справи, які містять значну кількість документів, адже справа розглядається з 27.09.2024 року. Ба більше, суд першої інстанції, якщо вважає висновок формальним, міг витребувати висновок у зацікавленої особи, який, на думку суду, не був би формальним; викликати в судове засідання представника третьої особи та/або представника органу опіки та піклування для надання пояснень (в т.ч додаткових). З огляду на пояснення матері ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , - в неї є менша дитина, якою займається вихованням, а з старшим сином вона не може владнати, він її не слухається. ОСОБА_3 знаходиться на заспокійливих ліках. Батько ОСОБА_1 перебуває за кордоном та заяву про призначення його опікуном не подавав. Відтак, зобов`язуючи орган опіки та піклування Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області здійснювати опіку над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до призначення йому опікуна, на думку адвоката, не направлено на найкращий захист інтересам недієздатного ОСОБА_1 .
Тому вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає найкращому захисту прав ОСОБА_1 та не відновлює очевидні його інтереси при призначенні опікуна, адже останній визнаний недієздатним та наразі позбавлений представництва його інтересів, а призначена "особа" є знеособленою.
У судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвокат Головченко О.А. апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.
Заявник ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кантелюк Т-Т.Ю., заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні 03 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі, зіславшись на доводи викладені в ній, однак в судове засідання, після оголошеної перерви, 15 липня 2025 року не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час розгляду справи, про що свідчить письмова розписка.
Представник заінтересованої особи Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету.
Разом з тим, представник Великоберезовицької селищної ради через систему «Електронний суд» до Тернопільського апеляційного суду надіслав заяву, в якій просять розгляд даної справи здійснювати без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
       Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодом 0601154234512.
       Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
       Згідно з п.п.1, 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
       У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу, які не з`явилися в судове засідання.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2 , його представника адвоката Кантелюка Т.-Т.Ю., заінтересованої особи ОСОБА_3 ,представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Головченка О.А., проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Враховуючи, що заявником фактично оскаржується рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.02.2025 в частині відмови ОСОБА_2 у встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено такі обставини.
        Заявник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відносно якого вирішується питання про визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки є двоюрідними братами.
       Заявник ОСОБА_2 здійснює догляд за ОСОБА_1 , що підтверджується актом встановлення факту здійснення догляду від 11.10.2023, актом-обстеження № 04 від 20.07.2023, актом-обстеження № 12 від 30.10.2023 (а.с.19-21, т.1).
       Також із довідки Тернопільської районної військової адміністрації № 914 від 27.10.2023 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як одержувач допомоги на утримання ОСОБА_1 (а.с. 22,т.1)
       Заявник ОСОБА_2 зареєстрований за однією адресою разом із ОСОБА_1 та фактично проживає разом із ним за адресою  АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 458 від 31.10.2023 (а.с.24, т.1).
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства, першої групи підгрупи А, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 438621 від 08.02.2022 (а.с.17, т.1).
       Згідно із висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 119 від 23.10.2023, ОСОБА_1 має такі обмеження життєдіяльності: самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку (а.с18,т.1).
       Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 20.03.2024 вбачається, що ОСОБА_1 має діагноз - велика розумова відсталість; ЗНМ І-го рівня; Синдром емоційно-вольової нестійкості, хвороба Дауна, що сягає рівня вираженого недоумства (а.с.56, т.1).
       Згідно із висновком судово-психіатричного експерта Тернопільської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» № 311 від 09.05.2024, за результатами судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на вроджену патологію інтелектуального розвитку у вигляді важкої розумової відсталості, синдром емоційно-вольової нестійкості, хвороба Дауна, що сягає рівня вираженого недоумства, внаслідок чого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.63-64, т.1).
Рішенням виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради від 16.07.2024 № 289, затверджений висновок опікунської ради щодо можливості виконувати обов`язки опікуна ОСОБА_2 , стосовно ОСОБА_1 (а.с.99-100, т.1). 
Задовольняючи заяву про визнання особи недієздатною та відмовляючи у призначенні опікуном ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує опікуна, однак рішення опікунської ради виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільської області щодо призначення заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, видане без повного з`ясування обставин справи, не було врахованого наявність інших родичів недієздатного, які б могли здійснювати опіку над ним, що свідчить про застосування формального підходу до вирішення питання про призначення ОСОБА_2 опікуном.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24),від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Разом з цим, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
У справі, що переглядається, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок опікунської ради Великоберезовицької селищної ради відносно можливості виконувати обов`язки опікуна ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , затверджений рішенням виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради від 16.07.2024 № 289, наданий без повного з`ясування обставин справи, так як не було враховано наявність близьких родичів недієздатного, які б могли здійснювати опіку над ним, зокрема не надано жодної оцінки тій обставині, що обов`язки опікуна недієздатного ОСОБА_1  за станом здоров`я та віком можуть чи не можуть належним чином виконувати його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Також даний висновок не містить належного обґрунтування з посиланням на докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на те, що ОСОБА_2 допомагає ОСОБА_1 вирішувати побутові питання та доглядає за ним, що свідчить про можливість заявника бути його опікуном. 
       Крім цього, висновок органу опіки і піклування щодо призначення опікуном не містить жодних оцінок, обґрунтувань щодо урахування особистих стосунків між заявником та його двоюрідним братом ОСОБА_1 .
       Обов`язковість врахування особистих стосунків між заявником та підопічним відповідає правовим висновкам, висловленим Верховним Судом в постановах від 26.06.2024 року (справа № 742/887/23), від 24.12.2024 року (справа № 716/662/24).
       Органом опіки і піклування не досліджувалися обставини здійснення ОСОБА_2 повноважень опікуна у зв`язку із можливою зайнятістю на роботі.
       Також у висновку органу опіки і піклування відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам ОСОБА_1 та чи сприятиме його нормальному життєзабезпеченню. 
       Водночас, при внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Крім цього, колегія суддів зазначає, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.
Даний висновок суду, узгоджується із правовою позицією, висвітленою в постанові Верховного Суду від 28.05.2025 року у справі №641/7190/23.
Таким чином, подання органу опіки і піклування не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту.
Виходячи з вищевикладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 не доведено належними та допустимими доказами дійсність його намірів щодо забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_1 , та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх підстав для призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що батьки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не мають можливості здійснювати догляд за своїм сином ОСОБА_1 , оскільки батько працює за кордоном в Республіці Польща та наразі не проживає разом із сином, мати виховує малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та має проблеми зі здоров`ям є безпідставними, оскільки доказів на підтвердження неможливості здійснювати догляд за ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги про те, що що орган опіки та піклування Великоберезовицької селищної ради дійшов висновку про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , не може бути підставою для скасування рішення, оскільки вказаний висновок недостатньо мотивований, зокрема, не аргументовано, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам ОСОБА_1 та чи сприятиме його нормальному життєзабезпеченню.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що висновок органу опіки та піклування є таким, що має рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду.
       Вказаний висновок оцінений судом першої інстанцій у сукупності з іншими доказам і сам по собі не є правовою підставою для здійснення призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 .
Тому, з огляду на це, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява в частині призначення заявника ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кантелюк Томаш-Теодор Юрійович слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2025 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
У силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в апеляційному суді покласти на ОСОБА_2 , в межах понесених ним сум.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кантелюк Томаш-Теодор Юрійович - залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2025 року - залишити без змін.
Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на ОСОБА_2 , в межах понесених ним сум.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 липня 2025 року.

Головуюча:                                                                Н.М. Храпак

Судді:                                                                         Б.О. Гірський
                                                                                       
                                                                               О.З. Костів