ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2025 року                                                                                      Справа № 914/2841/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року у справі №914/2841/24 (суддя Кітаєва С.Б.)
час та місце постановлення ухвали: 19 листопада 2024 року; м. Львів, вул. Личаківська, 128
за заявою  ОСОБА_2 
особа, яка може отримати статус учасника справи Приватне підприємство Перша соціальна медична лабораторія Ескулаб
апелянт ОСОБА_1 
про забезпечення позову до його подання
за участю представників:
від  Заявника - не з`явився;
від Приватного підприємства Перша соціальна медична лабораторія Ескулаб - Марченко Р.В.;
від   ОСОБА_1 - Петровський Ю.І.; Бочуляк Ю.І..

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі   - Заявник) звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до подання позову.
У поданій заяві Заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, в тому числі, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» приймати рішення та проводити реєстраційні дії щодо змін відносно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ», а саме: щодо відомостей про керівника Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ», у тому числі, щодо відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу).
Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову Заявник обґрунтовує тим, що рішенням загальних зборів Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» від 16 жовтня 2023 року, оформленим протоколом № 16/10-2023,   Заявника, призначено   членом Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» - Комерційним директором, та що відомості про Заявника, як члена Дирекції Підприємства, 16 жовтня 2023 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Вказує, що 15 листопада 2024 року Заявнику стало відомо про проведення загальних зборів ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», на яких прийнято рішення про припинення повноважень (звільнення) члена Дирекції Приватного підприємства «Перша   соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» Заявника з 15 листопада 2024 року, та призначення з цієї дати   членом Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» - ОСОБА_3 .
Вказане рішення оформлене протоколом загальних зборів учасників Підприємства №14/11-2024 від 14 листопада 2024 року.
Заявник вважає зазначене рішення незаконним, прийнятим з порушенням порядку скликання та проведення загальних зборів, всупереч вимог законодавства та положень Статуту Підприємства а також   таким, що порушує його,  як члена Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», з огляду на те, що: дирекції, як виконавчому органу Підприємства, вимога будь-якого з учасників про скликання загальних зборів учасників ПП « ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» на 14 листопада 2024 року не надходила. Загальні збори учасників на 14 листопада 2024 року Дирекцією не скликалися; зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що воно викладене без використання спеціального бланку нотаріального документу, а справжність підписів на цьому рішенні не була нотаріально засвідчена.
Зважаючи на вказані обставини, Заявник   вважає, що загальні збори учасників ПП «ПСМЛ « ЕСКУЛАБ» 14 листопада 2024 року не проводилися, а рішення, зафіксоване у протоколі № 14/11-2024 про припинення повноважень Заявника, як члена Дирекції ПП «ПСМЛ«ЕСКУЛАБ»   та призначення   членом Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» ОСОБА_3 з 15 листопада 2024 року - загальними зборами учасників товариства не приймалися.
Відтак, Заявник вказав, що має намір звернутися до суду із позовними вимогами немайнового характеру, зокрема, про:
1) визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», оформленого протоколом від 14 листопада 2024 року №14/11-2024;
2) поновлення   Заявника на посаді члена Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ».

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року заяву задоволено частково. Заборонено державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців   та громадських формувань, в тому числі, Міністерству юстиції України, проводити реєстраційні дії щодо змін відносно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», а саме: щодо відомостей про керівника Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб», у тому числі, щодо відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу).
Мотивуючи дану ухвалу,      місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що з огляду на предмет спору за позовом, з яким має намір звернутись до суду Заявник, та на обґрунтування заяви про забезпечення позову, внесення до реєстру відомостей щодо ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» саме стосовно відомостей   про керівника ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», у тому числі, відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу) ускладнить поновлення порушених прав, за захистом яких Заявник має намір звернутись до суду.
Місцевим господарським судом в прийнятому судовому рішенні вказав, що внесення кожного нового реєстраційного запису   стосовно зазначених відомостей (у разі задоволення позову який має намір подати заявник у 10-ти денний термін) призведе до того, що Заявник буде змушений звертатися до суду з новими позовними вимогами, зокрема щодо скасування   вчинених нових реєстраційних записів, щоб відновити свої порушені права та інтереси.
Тому заборона державному реєстратору внесення в реєстр саме вказаних відомостей з позиії суду першої інстанції є адекватним заходом забезпечення   позову та відповідає предмету   позову, з яким має намір звернутися Заявник, а не заборона внесення до Реєстру будь-яких відомостей.
У зв`язку з викладеним, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що запропорновані Заявником   до вжиття заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», та з формуванням «у тому числі, але   не виключно» не відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін,   наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, з якими має намір звернутись до суду Заявник.
Крім того, суд першої інстанції вказав, що Державне підприємство «Національні інформаційні системи» також не є суб`єктом здійснення державної реєстрації прав, оскільки предметом діяльності підприємства, відповідно до пункту 2.2 Статуту є технічне та технологічне забезпечення створення, впровадження, супроводження та моденізація програмного забезпечення Єдиних та Державних реєстрів, автоматизованих систем, баз даних та інших інформаційних систем, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України або інших органів державної влади згідно з законодавством; інші види діяльності, що не пов`язані зі здійненням реєстраційних дій.
Місцевий господарський суд при цьому наголосив, що Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України у межах повноважень забезпечує виконання завдань, покладених на Міністерство, щодо реалізації державної політики у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб   підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук.
Із врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції виснував, що  заява підлягає   частковому задоволенню.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ОСОБА_1 (надалі - Скаржник) звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року в справі № 914/2841/24 скасувати та відмовити в задоволенні заяви Заявника про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Мотивуючи дану апеляційну скаргу Скаржник, який є одним із учасників та засновником ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», відносно діяльності виконавчого органу якого вирішуватиметься спір по даній справі, звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що заява про забезпечення позову спрямована не на реальне забезпечення подальшого виконання рішення суду, а виключно з метою подальшої перешкоди у виконанні рішення суду по справі №914/653/24. Констатує, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», що оформлене протоколом від 13 листопада 2024 року № 13/11-2024, Заявника було обрано на новий строк на посаду члена дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», а вже 14 листопада 2024 року о 09:26:14 державний реєстратор Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області Працювита О.С. на підставі особисто поданої Заявником заяви, провів на підставі Протоколу реєстраційну дію «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» із номером запису 1004151070059022291. Вказує, що уже на наступний день (14 листопада 2024 року) рішенням загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», що оформлене протоколом від 14 листопада 2024 року №14/11-2024, повноваження Заявника, як члена дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», нібито припинені і призначено нового члена дирекції ОСОБА_3 . Скаржник при цьому зауважує, що судом першої інстанції під час вирішення заяви про забезпечення позову було взято до уваги протокол від 14 листопада 2024 року № 14/11-2024 підписи учасників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на якому нотаріально не посвідчені, а сам текст викладений не на нотаріальному бланку. 
12 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» просив залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, вказав, що ухвала Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року у справі №914/2841/24 жодним чином не обмежує можливість Скаржника реалізувати належні йому корпоративні права на участь в управлінні  ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», оскільки судом першої інстанції не вирішувалося питання щодо заборони проведення Загальних зборів учасників Підприємства чи заборони прийняття ними рішення щодо будь-яких питань господарської діяльності Підприємства. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 2 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі №914/2841/24 за апеляційною скаргою Скаржника  на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року; учасникам справи надано строк на подання відзивів на апеляційну скаргу; витребувано з місцевого господарського суду матеріали справи.
5 грудня 2024 року на підставі ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду Федорак Л.М. від 6 листопада 2024 року в справі №991/12574/24 у приміщенні адміністративної будівлі Західного апеляційного господарського суду було проведено обшук.
Згідно з протоколом обшуку від 5 грудня 2024 року та додатку до вказаного протоколу, складених Заступником керівника Першого підрозділу детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Белеєм В.Д., під час обшуку було, зокрема, вилучено оригінал судової справи №914/2841/24 в паперовому вигляді.
1 квітня 2025 року Національним антикорупційним бюро України повернуто вилучені під час обшуку господарські справи у паперовому вигляді, в тому числі і справу №914/2841/24.
Ухвалою суду від 1 квітня 2025 року повторно витребувано з Господарського суду Львівської області матеріали справи № 914/2841/24, необхідні для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду від 19 листопада 2024 року.
Матеріали справи надійшли до апеляційного суду 10 квітня 2025 року.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16 травня 2025 року заяви головуючого судді Якімець Г.Г. та членів колегії   суддів Бойко С.М. і Бонк Т.Б. про самовідвід у справі № 914/2841/24 задоволено. Справу № 914/2841/24 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку, встановленому   статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26 травня 2025 року справу №      914/2841/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1. б/н від 27 листопада 2024 року на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року в справі №914/2841/24 за заявою Заявника про      забезпечення позову до його подання прийнято до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Кравчук Н.М., суддів: Матущака      О.І., Скрипчук О.С. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16 червня 2025 року.
Ухвалою Західного апеляційного господарського  суду від 12 червня 2025 року заяви Заявника та особи, яка може отримати статус учасника справи - Приватного підприємства      «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 11 червня 2025 року про відвід колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі:      головуючого судді - Кравчук Н.М., суддів: Матущака О.І, Скрипчук О.С. у справі № 914/2841/24 задоволено.    Справу № 914/2841/24 за апеляційною скаргою Скаржника на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року передано для здійснення автоматизованого розподілу в порядку, встановленому   статті 32 Господарського процесуального кодексу України.
Розпорядженням Голови Західного апеляційного господарського суду №1 від 19 червня 2025 року "Щодо передачі справи до іншого суду" передано на розгляд Північно-західного апеляційного господарського суду, як найбільш територіально наближеного, судову справу №914/2841/24 за заявою ОСОБА_2 ; особа, яка може отримати статус учасника справи Приватне підприємство Перша соціальна медична лабораторія Ескулаб; про забезпечення позову до його подання.
26 червня 2025 року матеріали справи №914/2841/24 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.                  
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року.
Ухвалою апеляційного господарського суду від 8 липня 2025 року  проведення підготовчих дій закінчено. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23 липня 2025 року об 15:20 год.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 липня 2025 року задоволено заяву представника Приватного підприємства Перша соціальна медична лабораторія Ескулаб про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
22 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» надійшло клопотання про відкладення, обгрунтоване необхідністю отримання  повного тексту постанови Верховного Суду по справі №914/653/24, яке сторонами на момент подання клопотання не отримано, та в подальшому долучення до матеріалів справи №914/2841/24 з обґрунтуванням власної позиції щодо спростування доводів Скаржника у перешкоджанні його законним корпоративним правам.

В судове засідання від 23 червня 2025 року представник Заявника не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Водночас,    суд не викликав учасників справи у судове засідання, відповідно до частини 1      статті 120 Господарського процесуального кодексу України, що вказує на те, що    ухвалою суду від 8 липня  2025 року явка сторін обов`язковою не визнавалась.
Разом з тим суд констатує, що відкладення розгляду апеляційної скарги, визначено статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, що по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.       
В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
З огляду на що, колегія апеляційного господарського суду вбачає за можливим розглядати дану апеляційну скаргу без участі представника Заявника.
В той же час, з огляд на відсутність процесуального строку (з урахуванням запланованої відпустки членів колегії суду) та те, що відкладення розгляду апеляційної скарги може призвести до порушення строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу, що визначене  ГПК України, діючи в призмі дії частини 1 статі 2 ГПК України, а також те, що предметом розгляду апеляційної скарги є забезпечення позову та доводи поданої на таке забезпечення апеляційної скарги, суд відхиляє клопотання  ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» про відкладення розгляду справи.   

В судовому засіданні від 23 липня 2025 року представники Скаржника підтримали  доводи, наведені в апеляційній скарзі,      та з підстав,      висвітлених у ній, просили суд  задоволити апеляційну скаргу, а      оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні заяви. Представники Скаржника зазначили, що заява про забезпечення позову спрямована не на реальне забезпечення подальшого виконання рішення суду, а виключно з метою подальшої перешкоди у виконанні рішення суду по справі №914/653/24. Констатували, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», що оформлене протоколом від 13 листопада 2024 року № 13/11-2024, Заявника було обрано на новий строк на посаду члена дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», а вже 14 листопада 2024 року державний реєстратор на підставі особисто поданої Заявником заяви, провів на підставі Протоколу реєстраційну дію «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» із номером запису 1004151070059022291. Представники наголосили, що уже на наступний день (14 листопада 2024 року) рішенням загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», що оформлене протоколом від 14 листопада 2024 року №14/11-2024, повноваження Заявника, як члена дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», нібито припинені і призначено нового члена дирекції ОСОБА_3 . Також представники зауважили, що судом першої інстанції під час вирішення заяви про забезпечення позову було взято до уваги протокол від 14 листопада 2024 року № 14/11-2024 підписи учасників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на якому нотаріально не посвідчені, а сам текст викладений не на нотаріальному бланку. Представники Скаржника вказали, що не оскарження рішення суду №914/2909/24  про відмову в задоволенні позову в справі, на виконання рішення якого були спрямовані вжиті заходи забезпечення позову до подання позову в дані справі, на їх проголошення  свідчить про штучний характер спору в даній справі. Представники також вказали, що з огляду на те, що вони не перебувають в будь-якому процесуальному статусі по справі №914/2909/24 з огляду на відмову в задоволенні позову та вжиття заходів забезпечення позову по справі 3914/2841/24, Заявник позбавлений процесуального права звернутися із письмовою заявою в справі №914/2909/24 про скасування вжитих оскаржуваною ухвалою заходів забезпечення позову, які не скасовані а ні Господарським судом міста Києва під час винесення рішення по справі а ні за заявою сторін по справі.
В судовому засіданні від 23 липня 2025 року представник ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» просив відкласти розгляд апеляційної скарги, а також заперечив проти  доводів, наведених  в апеляційній скарзі Заявника,      та з підстав,      висвітлених у відзиві, просив суд  відмовити в її задоволенні, а      оскаржувану ухвалу залишити без змін, зазначивши, що ухвала Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року у справі №914/2841/24 жодним чином не обмежує можливість Скаржника реалізувати належні йому корпоративні права на участь в управлінні  ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», оскільки судом першої інстанції не вирішувалося питання щодо заборони проведення Загальних зборів учасників підприємства чи заборони прийняття ними рішення щодо будь-яких питань господарської діяльності підприємства. 
Заслухавши пояснення представників Скаржника та ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційну скаргу Скаржника слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. При цьому колегія виходила з наступного.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, Заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, в тому числі, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» приймати рішення та проводити реєстраційні дії щодо змін відносно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ», а саме: щодо відомостей про керівника Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ», у тому числі, щодо відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу).
Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову Заявник обґрунтовує наступним.
Рішенням загальних зборів Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» від 16 жовтня 2023 року, оформленого протоколом № 16/10-2023,   Заявника, призначено   членом Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ»-Комерційним директором. Відомості про Заявника, як члена Дирекції Підприємства, 16 жовтня 2023 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
15 листопада 2024 року заявнику стало відомо про проведення загальних зборів ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», на яких прийнято рішення про припинення повноважень (звільнення) члена Дирекції Приватного підприємства «Перша   соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» Заявника з 15 листопада 2024 року, та призначення з цієї дати   членом Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» - ОСОБА_3 .
Вказане рішення оформлене протоколом загальних зборів учасників Підприємства №14/11-2024 від 14 листопада 2024 року.
Заявник вважає зазначене рішення незаконним, прийнятим з порушенням порядку скликання та проведення загальних зборів, всупереч вимог законодавства та положень Статуту Підприємства а також   таким, що порушує його, Заявник права, як члена Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», з огляду на те, що: дирекції, як виконавчому органу Підприємства, вимога будь-якого з учасників про скликання загальних зборів учасників ПП « ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» на 14 листопада 2024 року не надходила. Загальні збори учасників на 14 листопада 2024 року Дирекцією не скликалися; зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що воно викладене без використання спеціального бланку нотаріального документу, а справжність підписів на цьому рішенні не була нотаріально засвідчена.
Зважаючи на вказані обставини, Заявник   вважає, що загальні збори учасників ПП «ПСМЛ « ЕСКУЛАБ» 14 листопада 2024 року не проводилися, а рішення, зафіксоване у протоколі № 14/11-2024 про припинення повноважень заявника, як члена Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ»   та призначення   членом Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» ОСОБА_3 з 15 листопада 2024 року - загальними зборами учасників товариства не приймалися.
Відтак, Заявник подаючи заяву до місцевого господарського суду вказав, що має намір звернутися до суду із позовними вимогами немайнового характеру, зокрема, про :
1) визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», оформленого протоколом від 14 листопада 2024 року №14/11-2024;
2) поновлення   Заявника на посаді члена Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ».
Як зазначає Заявник, на момент звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову внесення змін (реєстраційних дій) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі   рішення від 14 листопада 2024 року, вчинено не було.

Колегія суддів констатує, що статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   статтею 137 цього Кодексу   заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до частини 1   статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Частинами першою, третьою   статті 138 Господарського процесуального кодексу України   встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
За змістом   статті 140 Господарського процесуального кодексу України   заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
При цьому, колегія суддів зауважує, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.
Поряд з тим, колегія суддів звертає увагу, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
У відповідності до   статті 42 Господарського процесуального кодексу України,   учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.
Відповідно до   статті 73 Господарського процесуального кодексу України,   доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до   статті 74 Господарського процесуального кодексу України,   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу
Згідно зі статтями  77, 79 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Колегія суду зауважує, що між сторонами існує спір включення певних об`єктів нерухомого майна в процедуру приватизації шляхом їх продажу на аукціоні.
Зокрема предметом позовних вимог є визнання недійсними та скасування рішень Відповідача, результатом котрих буде продаж спірного майна.
Апеляційний господарський суд бере до уваги, що при розгляді питання доцільності застосування в даній справі заходу забезпечення позову виходячи із предмету та підстав позовних вимог (нівелювати можливість продажу спірного майна, яке є предметом  оскаржуваних рішень), колегія суддів досліджує саме дефініцію забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову - це система заходів, які вживаються судом на стадії розгляду справи або навіть до її подання, з метою гарантувати виконання можливого рішення суду на користь позивача.   Це запобігає ситуаціям, коли відповідач може приховати майно, ухилитися від виконання рішення, або іншим чином перешкодити задоволенню вимог позивача.   
Між тим, колегія суддів зауважує, що зміст та захід забезпечення позову, який просить вжити Заявник до подачі позову (який вже був поданий Заявником на час розгляду апеляційної скарги)  спрямований на усунення в майбутньому, в разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду, що є предметом заяви про забезпечення позову.
Оскільки в разі скасування оскаржуваних рішень, Заявник міг (може) бути поновлений на посаді члена дирекції підприємства, то дане рішення  представляє значний інтерес і для Заявника.
В той же час, невикористання в правовому полі інституту забезпечення позову в даній справі повністю знівелює існування в правові площинні даних правовідносин по справі. Оскільки в разі подальшої зміни члена дирекції за оспорюваним рішенням в процесі розгляду справи по суті може призвести до не повідомлення оспорюваного права на основі скасування оспорюваного рішення та подальшого створення нових судових спорів.
Саме тому, колегія суддів розгляду розглянувши доводи заяви про забезпечення позову з призми поданої апеляційної скарги зазначає наступне.  
В обґрунтування своєї апеляційної скарги Скаржник зазначає про те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 9 серпня 2024 року в справі № 914/653/24 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 16 жовтня 2023 року, оформлене протоколом №16/10/23 загальних зборів учасників Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 16 жовтня 2023 року; визнано недійсним повністю з моменту затвердження статут Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 16 жовтня 2023 року  в новій редакції, затверджений протоколом № 16/10/23 загальних зборів учасників Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 16 жовтня 2023 року; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 1 травня 2024 року, оформлене протоколом № 01/05/24 загальних зборів учасників Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» від 1 травня 2024 року; скасовано реєстраційну дію/запис, вчинену державним реєстратором Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області Працювитою Оленою Сергіївною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 17 жовтня 202 року3 стосовно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» за № 1004151070056022291; скасовано реєстраційну дію/запис, вчинену приватним нотаріусом Майхер Оленою Любомирівною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, 2 травня 2024 року 11:07:44 стосовно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» за № 1004151070057022291. 
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2024 року в справі                  № 914/653/24 в задоволенні вимог апеляційних скарг ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено, рішення Господарського суду Львівської області від 9 серпня 2024 року в справі № 914/653/24 залишено без змін. 
Таким чином, як вказує Скаржник, згідно рішення Господарського суду Львівської області від 9 серпня 2024 року по справі № 914/653/24 (після перегляду його судом апеляційної інстанції) діяльність підприємства повинна відбуватися відповідно до положень Статуту ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» в редакції, затвердженій загальними зборами учасників 24 січня 2022 року, оформленого протоколом №02/22 від 24 січня 2022 року (який діяв до затвердження Статуту від 16 жовтня 2024 року, який визнано недійсним рішенням по справі №914/653/24)
Відтак, за доводами Скаржника відповідні зміни про ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», у зв`язку з визнанням недійсним Статуту ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» у новій редакції від 16 жовтня 2024 року з моменту його затвердження, визнання недійсним рішень загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» від 16 жовтня 2024 року та 1 травня 2024 року, а також скасуванням реєстраційних дій/записів - підлягають внесенню до ЄДР. При цьому Скаржник вказує, що у зв`язку із постановленням Господарським судом Львівської області оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, провести відповідні реєстраційні дії стосовно ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 9 серпня 2024 року по справі № 914/653/24 є неможливим.
В той же час, під час розгляду апеляційної скарги Скаржника судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 липня 2025 року по cправі №914/653/24 касаційні скарги задоволено частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 9 серпня 2024 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2024 року в справі № 914/653/24 скасовано. Справу                             № 914/653/24 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.         
Відтак та обставина на яку покликається Скаржник в апеляційні скарзі як на підставу належних йому прав щодо вчинення відповідних реєстраційних дій на відновлення його становища, котре існувало до 16 жовтня 2023 року, відпала, з огляду на передання справи № 914/653/24 на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.          
При цьому що ж стосується покликань на ухвалу по справі №991/13827/24 як на підставу, що встановлює обставини, з приводу штучності створення позову у справі про поновлення Заявника на роботі та скасування рішення загальних зборів від 14 листопада 2025 року, яким припинено його повноваження як члена Дирекції, то колегія суддів зауважує, що даний процесуальний документ стосується обставин накладення арешту щодо розгляду кримінального провадження та не є тим судовим рішенням (оскільки знаходиться на стадії розгляду кримінального провадення), яке в силу вимог статті 75 Господарського кодексу України може бути тим судовим рішенням яке встановлює наявність обставин, котрі мають значення для справи. Окрім того, по тексту судового рішення не є зрозумілим та можливим здійснення ідентифікації осіб, з особами котрі є учасниками по справі №914/2841/24 (з огляду на позначення таких осіб як «Особи 1, 2, 3….»).
Що ж стосується покликання Скаржника на рішення Господарського суду м. Києва по справі №914/2909/24 (за позовом Заявника до ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» про визнання недійсним рішення загальних зборів від 14 листопада 2024 року та поновлення на роботі), яким відмовлено в задоволенні позову, а зокрема на факт його не оскарження зі сторони ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» та Заявника, що на переконання Скаржника вказує на штучність ознак даної заяви про забезпечення заходів позову до подання позовної заяви, то колегія суддів вважає такі покликання необгрунтованими та безпідставними. Оскільки оскарження чи не оскарження судового рішення є правом, а не обов`язком сторін справи, яке грунтується на їхньому вільному волевиявлення виходячи із внутрішніх переконань та обставини справи. При цьому колегія суду звертає увагу Скаржника, що навіть не оскарження будь-якою особою судового рішення прийнятого судом першої інстанії жодним чином не може автоматично вказувати на штучність такого позову, адже в судовій практиці існують випадки, коли особа отримавши судове рішення обгрунтоване нормами права та обставинами, встановленими судом переоцінює особу в хибності правовї позиції, що мали сторони до подачі позову.  
В той же час, суд апеляційної інстанції констатує, що самі по собі доводи Скаржника про штучність дій ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» та Заявника спрямованих на виникнення даної справи №914/2909/24 (за позовом Заявника до ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» про визнання недійсним рішення загальних зборів від 14 листопада 2024 року та поновлення на роботі) грунтуються на внутрішньому сприйнятті Скаржником обставин справи, адже особи вільні в доступі до правосуддя та формування позовних вимог (предмету та підстав) в такому юридичному форматі, в якому вони вважають його достатнім для захисту їхніх прав та інтересів. 
При цьому, колегія суддів ще раз звертає увагу Заявника, що те судове рішення, котре було основою реалізації прав Скаржника, щодо відновлення становища яке існувало станом на день ухвалення рішення загальних зборів від 16 жовтня 2023 року, виконання якого за його доводами було неможливим з огляду на задоволення заяви Заявника про вжиття заходів забезпечення позову,  не існує в юридичній природі з огляду на скасування Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду рішення Господарського суду Львівської області від 9 серпня 2024 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2024 року в справі № 914/653/24 та  передачею справи на новий розгляд до Господарського суду Львівської області. Відповідно, на момент винесення постанови апеляційним господарським судом по даній справі таких прав та можливсотей  у Скаржника не існує.
В той же час, колегія суддів зауважує, що  згідно з пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.
В силу дії частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також щонадійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до  Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.
Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".
Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 915/508/18 від 9 листопада 2018 року,   від 12 березня 2020 року в справі                № 916/3479/19, від 24 червня 2020 року в справі №902/1051/19; від 7 вересня 2020 року в справі                        № 904/1766/20.
Наведені обставини свідчать про те, що Заявник подаючи до суду заяву про забезпечення позову до подачі позову мав намір захистити порушені, на його думку, права внаслідок прийняття оспорюваного протоколу загальних зборів від 14 листопада 2024 року, у разі виконання якого він може бути позбавлений права на ефективний судовий захист, адже здійснення державним реєстратором на підставі цього протоколу до закінчення розгляду справи нових реєстраційних дій стосовно членів Дирекції (припинення повноважень та призначення нових осіб на посаду керівника (генерального директора) ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», вчинення такими органами управлінських функцій, зокрема щодо розпорядження майном підприємства), зумовило б неможливість захисту або поновлення Заявником своїх прав в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнило поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що з огляду на обставини даної справи, враховуючи, що метою подачі позову про котрий Заявник зазначив при подачі заяви мало на меті поновлення порушених, на думку Заявника, прав внаслідок прийняття оспорюваного протоколу загальних зборів від 14 листопада 2024 року. Відтак, застосовані заходи забезпечення позову є безпосередньо пов`язаними з предметом позову і такі заходи є обґрунтованими та адекватними.
Суд апеляційної інстанції при цьому констатує, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони визначених реєстраційних дій фіксує наявний стан керівних органів/органів управління до вирішення спору. Вказане не створює невиправданих перешкод у здійсненні статутної та економічної діяльності юридичної особи, однак запобігає розширенню пред`явлених позовних вимог, кола учасників справи, сприяє забезпеченню принципу ефективного захисту прав у судовому процесі.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2024 року в справі              № 910/8594/24.
Оскільки Заявник в подальшому звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, внаслідок того, що позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Крім того суд апеляційної інстанції  враховує, що позовні вимоги у  справі, що подана Заявником після подачі заяви про забезпечення  направлені на захист порушених (оспорюваних) прав Заявника   як члена Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», колегіального виконавчого органу,  на управління підприємством.
З урахуванням документально підтверджених доводів Заявника, суд апеляційної інстанції вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти   реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» а саме:   щодо відомостей про керівника ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», у тому числі   щодо відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу), може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутись   до суду   у спосіб подання позову, оскільки у разі, якщо до   подання позову   та , відповідно, до закінчення розгляду справи за цим позовом, державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ ", на підставі прийнятих за відсутності заявника рішень, у тому числі на підставі рішення яке має намір оскаржити заявник, то захист або поновлення прав позивача в межах одного судового провадження буде неможливим без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.
Тобто, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, тому, на переконання суду, заявлені заходи щодо забезпечення позову відповідають меті їх застосування та перебувають у безпосередньому зв`язку з предметом позову.
Також суд апеляційної інстанії враховує, що за діючим ГПК України, у разі відмови в задоволенні позову, суд, що винесе відповідне рішення повинен скасувати вжиті заходи забезпечення, що у разі існування відповідного (відмовного)  судового рішення  вичерпує питання щодо дії такого забезпечення.  
Водночас суд апеляційної інстанції враховує, що обраний Заявником захід забезпечення позову не обмежує права ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» щодо його господарської діяльності   як до подання заявником позову до суду, оскільки унеможливлює лише внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
При цьому ж Скаржником не подано будь-яких доказів щодо перешкоджання реалізації його прав саме як учасника (засновника) у ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ».
З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи предмет позову з яким мав намір звернутись заявник до суду (та як встановлено апеляційним господарським судом - звернувся) доходить висновку про співмірність позовних вимог, з якими мав намір звернутися Заявник та відповідного заходу забезпечення позову, що застосовано місцевим господарським судом у оспорюваному рішенні.
Таким чином, приймаючи до уваги, що обраний Заявником захід спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав, у разі задоволення позову Заявника, апеляційний господарський суд  виснує  про часткову обґрунтованість поданої заяви про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, котре і було задоволено судом першої інстанції.
Разом з тим, колегія суду погоджується з позицією місцевого господарського суду щодо можливості забезпечувати позов шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відомостей, які стосуються ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ».
Як вже зазначено судом вище, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Проте, колегія суду звертає увагу, що постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.
При цьому, з огляду на предмет спору за позовом, з яким мав намір звернутись до суду Заявник, та на обґрунтування заяви про забезпечення позову, внесення до реєстру відомостей щодо ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» саме стосовно відомостей   про керівника ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», у тому числі, відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу) ускладнить поновлення порушених прав, за захистом яких Заявник мав намір звернутись до суду.
Внесення кожного нового реєстраційного запису   стосовно зазначених відомостей (у разі задоволення позову який має намір подати заявник у 10-ти денний термін) призведе до того, що Заявник буде змушений звертатися до суду з новими позовними вимогами, зокрема щодо скасування   вчинених нових реєстраційних записів, щоб відновити свої порушені права та інтереси.
Тому заборона державному реєстратору внесення в реєстр саме вказаних відомостей є адекватним заходом забезпечення   позову та відповідає предмету   позову, з яким мав намір звернутися заявник, а не заборона внесення до Реєстру будь-яких відомостей.
У зв`язку з описаним вище, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що запропоновані Заявником   до вжиття заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», та з формуванням «у тому числі, але   не виключно» не відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін,   наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, з якими має намір звернутись до суду заявник.
Також  у відповідності до розділів І-ІІІ, пункту 1 розділу V Положення про Офіс протидії рейдерству   Міністерстіва юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 6 листопада 2020 року №3865/5, Офіс протидії рейдерству здійснює свою діяльність на правах Департаменту та є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України. Офіс у межах повноважень забезпечує виконання завдань, покладених на Міністерство, щодо реалізації державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців . Відповідно до функцій, покладених на Офіс, Офіс протидії рейдеству не є суб`єктом здійснення державної реєстрації прав.
Крім того, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» також не є суб`єктом здійснення державної реєстрації прав, оскільки предметом діяльності підприємства, відповідно до пункту 2.2 Статуту є технічне та технологічне забезпечення створення, впровадження, супроводження та моденізація програмного забезпечення Єдиних та Державних реєстрів, автоматизованих систем, баз даних та інших інформаційних систем, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України або інших органів державної влади згідно з законодавством; інші види діяльності, що не пов`язані зі здійненням реєстраційних дій.
Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України у межах повноважень забезпечує виконання завдань, покладених на Міністерство, щодо реалізації державної політики у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб   підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук.
Враховуючи усе вищевстановлене в даному судовому рішенні, колегія суддів прийшла до висновку, що заява Заявника про забезпечення позову до подання позову підлягає до задоволення частков, а відтак приймає рішення про часткове її задоволення.
Дане судове рішення в цій частині й було прийняте місцевим господарським судом, з огляду на що апеляційний господарський суд залишає його без змін. 

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року в справі №914/2841/24 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Скаржника  без задоволення.
Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

                              ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року  - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 19 листопада 2024 року  - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
5. Справу №914/2841/24 повернути Господарському суду Львіської  області.
Повний текст постанови виготовлено 29 липня 2025 року.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.