ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1353/25 Справа № 214/10399/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 липня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Морозова Є.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу захисника Морозова Є.Є. на постанову Саксаганського районного судум. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:
20.11.2024 року о 21-10 в м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 13 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21083, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України.
Судом першої інстанції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:
З таким судовим рішенням не погодився захисник Морозов Є. Є. та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду 1-ї інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування особою транспортного засобу. Відеозапис з камер працівників поліції, залучений до матеріалів справи, відображає лише те, як ОСОБА_1 , у вказаний у протоколі час, сидів у автомобілі, що стояв у нерухомому стані. 
У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про походження запису з невідомої камери, відповідно його не можна використовувати як доказ.
Працівники поліції не вчинили жодних дій задля виявлення в особи ознак сп`яніння, сам ОСОБА_1 наявність в себе ознак заперечував.
Відсутність ознак сп`яніння та факту керування особою т.з. не надавало працівникам поліції права направляти водія до закладу охорони здоров`я.

Позиції сторін в суді:
В судовому засіданні захисник Морозов Є.Є. та особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнить з підстав зазначених в ній.

Висновки суду:
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.
Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року(далі - Інструкція).
Відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції , ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння, відповідно до п.6 розділу 1 зазначеної Інструкції, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, яким судом надана повна та належна оцінка, а саме:
протоколом серії ЕПР1 № 178392 від 20.11.2024 року про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
рапортом поліцейського взводу №3 роти № 1 батальйону №1 в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Гончарова А. згідно якого було зупинено транспортний засіб ВАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук;
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «КПНД ДОР» від 20.11.2021 року;
довідку від інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УППП в Дніпропетровській області ДПП Кузьмінського Валерія відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 ;
карту обліку адміністративного правопорушення; 
відеозаписи з нагрудної бодікамери поліцейського на яких зафіксовано, що під час зупинки транспортного засобу на водійському місці знаходився водій ОСОБА_1 , який не заперечував факту керування транспортним засобом, під час спілкування з працівником поліції у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано проти огляд в медичному закладі на що останній відмовився.
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність в суду апеляційної інстанції відсутні, а тому в своїй сукупності вони підтверджують обставини встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази відсутні і не встановлені.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов правильного висновку про вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими складовими інкримінованого адміністративного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказана складова у вигляді відмови від проходження огляду поза розумним сумнівом підтверджена матеріалами справи. 
В суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 оскільки він підтверджений сукупністю доказів, які досліджені судом першої інстанції, крім того сам ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом.
Доводи апеляційної скарги, щодо неналежності та недопустимості, як доказу відеозапису з невідомої камери під назвою video_2024-11-21_14-16-14.mp4, має місце. Однак вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які було дослідженні та обґрунтовано судом першої інстанції та з якими погоджується суд апеляційної інстанції. Наведені докази узгоджуються між собою є належними та допустимими, суд апеляційної інстанції не вбачає підстави ставити під сумнів їх достовірність.
Твердження захисника, що працівниками поліції не вчинялось жодних дій для виявлення у водія ознак сп`яніння апеляційний суд зазначає наступне. 
Норми чинного КУпАП та відповідної Інструкції щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, не вимагають проведення окремого огляду для виявлення ознак та не наділяють правом оскаржувати виявлені поліцейським ознаки, окрім проходження відповідного огляду. Виявлення у водія ознак сп`яніння є суб`єктивною думкою поліцейського, яку він складає на підставі аналізу дій водія під час спілкування із ним, а наявність або відсутність стану сп`яніння у водія перевіряється за допомогою проходження відповідного огляду. В даному випадку, водій відмовився проходити такий огляд, за що передбачена адміністративна відповідальність. Перевірити чи були у особи ознаки наркотичного сп`яніння без проходження нею огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку неможливо.
Отже, будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.
При вирішенні питання про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом першої інстанції досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи, їм надана оцінка у сукупності.
Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Таким чином, інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б вказували на істотні порушення, які є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Морозова Є. Є. – залишити без задоволення
Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя