УХВАЛА

30 липня 2025 року  
м. Київ

справа №400/7804/24
адміністративне провадження №К/990/26536/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Уханенка С.А.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу адвоката Кізік Анни Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року
у справі №400/7804/24
за позовом адвоката Кізік Анни Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 , який діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх синів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області 
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 
про визнання бездіяльності протиправною та про зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2024 року адвокат Кізік А.М., представляючи інтереси ОСОБА_1 , що є законним представником неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - ГУНП в Миколаївській області) в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Миколаївській області, в особі начальника Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області полковника ОСОБА_5 щодо неприйняття рішення та невнесення даних до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі на підставі поданої заяви від 02 вересня 2021 року;     
- зобов`язати внести дані до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі, стосовно ОСОБА_4 , як кривдника, на підставі заяви від 02 вересня 2021 року.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), в задоволенні позову адвоката Кізік А.М., представляючи інтереси ОСОБА_1 , що є законним представником неповнолітніх      ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року залишено без змін.
До Суду надійшла касаційна адвоката Кізік Анни Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №400/7804/24.
Верховний Суд ухвалою від 07 липня 2025 року залишив без руху касаційну скаргу скаржника, надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги, в якій навести підстави касаційного оскарження із врахуванням зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали вимог.
На виконання цієї ухвали, скаржник направив до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено касаційну скаргу в новій редакції.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду цієї касаційної скарги у складі: Жука А.В. (головуючий суддя), Мельник-Томенко Ж.М., Уханенко С.А.
Так, в уточненій касаційній скарзі підставою касаційного оскарження скаржник вказує пункти 1 та 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
В обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження передбачених пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права та не враховано висновки Верховного Суду щодо питання застосування частини 1, пункту 1 частини 2 статті 2 та частини 2 статті 9 КАС України викладені в постановах від 12 листопада 2019 року у справі №9901/21/19, від 13 квітня 2023 року у справі №757/30991/18-а, від 29 грудня 2020 року у справі №120/3054/19-а, від 25 березня 2020 року у справі №752/18396/16-а, від 23 грудня 2021 року у справі №480/4737/19, від 17 лютого 2020 року у справі №820/1961/18.
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження передбачену пунктом 3 частини 4 статті 328 КАС України зазначає про відсутність висновку Верховного суду щодо питання застосування  положень Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2019 року № 234 «Про затвердження Порядку формування, ведення та доступу до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі», в частині положень, згідно яких «До запровадження Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі реєстрація заяв і повідомлень про насильство, внесення інформації про заходи, вжиті суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії насильству, визначеними статтею 6 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", до постраждалих осіб та кривдників, проводиться шляхом внесення відповідних відомостей до журналів реєстрації заяв (повідомлень) про вчинення насильства та узагальнення (зведення) даних журналів згідно з Порядком взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року N 658.
Наведені скаржником обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень, з врахуванням уточненої касаційної скарги, передбачених пунктом 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а також посилання скаржника на порушення норм процесуального права, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Отже, скаржником вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконано та усунуто зазначені в ній недоліки.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право, за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №400/7804/24 у спрощеному позовному провадженні.
Враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт. 
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
В касаційні скарзі скаржник, посилаючись на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає та обґрунтовує, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334, 340 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Кізік Анни Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №400/7804/24.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Миколаївського окружного адміністративного суду справу №400/7804/24.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
С.А. Уханенко 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду