ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 650/1738/25
Номер провадження: 22-ц/819/425/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2025 року                          м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого                Приходько Л. А.,
суддів:                Базіль Л. В.,
Радченко С.В
секретар                          Андреєва В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суд Херсонської області від 11 квітня 2025 року, у складі головуючого судді Сікори О.О., 

в с т а н о в и в :
В березні 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Бєліков А.А., звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС–АГРОПРОДУКТ» про розірвання договорів оренди землі.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала на те, що 10 листопада 2011року між ОСОБА_1 та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладеного договір оренди землі №652060004000798.
24 лютого 2015 право оренди земельної ділянки було передано ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».
28 липня 2017 року між ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» була укладена додаткова угода про заміну сторони у договорі оренди землі, за якою право оренди належних позивачу земельних ділянок перейшло до нового орендаря, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» .
Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 передала, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування належні позивачу земельні ділянки з кадастровими номерами 6520683600:02:026:0021 та 520683600:02:026:0020, загальною площею 9.672 га та 9.6732 га, які розташовані на території Максимо-Горьківської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Нормативно грошова оцінка земельних ділянок складає 292 542, 15 грн.
Відповідно до Додаткової угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9, 45 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, за рік оренди та складає 55 290,43 грн, орендна плата вноситься Орендарем до 31 грудня кожного року. Строк дії договору оренди до до 31 грудня 2028 року.
Зважаючи на вищевказані обставини, згідно Договорів оренди землі, Відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2022, 2023, 2024 роки.
Сума заборгованості за період 2022 – 2024 роки складає 165 871,29 гривень.
Посилаючись на систематичну несплату орендної плати та відсутність підстав для звільнення орендної оплати просила розірвати договір оренди землі від 10 листопада 2011 року №652060004000798 укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 28 липня 2017 року) та ОСОБА_1 , номери записів про право (номер запису в державному реєстрі прав) 10070775, 9940673 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6520683600:02:026:0021 площею 9.672 га, та 6520683600:02:026:0020 площею 9.6732 га. Вирішити питання розподілу судових витрат.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2025 року позов  ОСОБА_1   задоволено. 
Розірвано договір оренди землі від 10.11.2011 №652060004000798 укладений між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (новий орендар ТОВ «ЮТС- АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 28.07.2017 року) та ОСОБА_1 , номери записів про право (номер запису в державному реєстрі прав) 10070775, 9940673 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 6520683600:02:026:0021 площею 9.672 га, та 6520683600:02:026:0020 площею 9.6732 га.
Стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 969,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги суду першої інстанції керувався тим, що відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є істотним порушенням умов договору та підставою, передбаченою законом, для його розірвання. При цьому суд виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази того, що систематична несплата орендної плати була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань. 
09 травня 2025 року представник ТОВ «ЮТС – АГРОПРОДУКТ» - Журик А.Л. подав апеляційну скаргу, сформувавши її в системі «Електронний суд», в якій посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказував на те, що ТОВ «ЮГ-АГРОПРОДУКТ» є орендарем земельних ділянок, що розташовані на території Максимо-Горьківської сільської ради (с. Сагайдачне), що входить до Новорайської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області, яка згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року була територією України, тимчасово окупованою російською федерацією, а з 11 листопада 2022 року - територією можливих бойових дій.
Внаслідок збройної агресії рф та тимчасової окупації Товариство було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність та використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням. Майно підприємства було знищено та розграбовано, що унеможливило виконання договірних зобов`язань, що неодноразово підтверджено рішеннями національних судів. Внаслідок військового вторгнення та бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка є забрудненою вибухонебезпечними предметами та потребує проведення робіт з розмінування. 
Військова агресія та тимчасова окупація є надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань(форс-мажорними обставинами). Неможливість обробітку земельної ділянки через її потенційне замінування та пряма загроза для життя і здоров`я працівників при обробітку земельної ділянки – є обставинами, за які орендар не відповідає, і які, відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України, звільняють Товариство від сплати орендної плати за період, коли таке користування було неможливим. 
Розпорядженням №163 від 31 жовтня 2023 року Новорайської СВА Бериславського району, Херсонської області Товариству надано податкові пільги щодо земельних ділянок позивача у період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року з підстав неможливості їх використання через можливе забруднення вибухонебезпечними речовинами. Аналогічне розпорядження ухвалено щодо цих земельних ділянок і на 2024 рік.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бєліков А.А., діючи від імені ОСОБА_1 просив скаргу залишити без задоволення, вказуючи на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.
Зазначив, що неможливість використання орендованої земельної ділянки за її цільовим призначенням. Викладені відомості у розпорядженні військової адміністрації не є достатніми для висновку про відсутність у Товариства можливості користуватися об`єктом оренди. Вказане розпорядження лише надають відповідачу пільги зі сплати податку, але не звільняє його від сплати орендної плати.
Також зазначив, що лист від Торгово промислової палати від 28 лютого 2022 року є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин, та не є доказом для всіх суб`єктів господарювання.
             Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи не з`явилися. 
Від представника позивача, адвоката Бєлікова А.А. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача та позивача.
Згідно частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Отже, зі змісту вказаної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
З огляду на вказане та враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.
Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ЮТС-АГРОПОДУКТ» про розірвання договору оренди земельної ділянки посилаючись на те, що відповідач (орендар) не виконав обов`язок зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є підставою для його розірвання.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованих 14 березня 2025 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ХС, №027475, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08 грудня 2010 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 9,672 га, яка розташована в Херсонській області, Бериславському районі, на території Максимо-Горьківської сільської ради - кадастровий номер ділянки: 6520683600:02:026:0021. 
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованих 14 березня 2025 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ХС №027474 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 9,6732 га, яка розташована в Херсонській області, Бериславському районі, на території Максимо-Горьківської сільської ради - кадастровий номер ділянки: 6520683600:02:026:0020. 
10 листопада 2011 року між позивачем та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований за №652060004000798, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки, які мають кадастрові номери 6520683600:02:026:0021 та 6520683600:02:026:0020. 
24 лютого 2015 року між ОСОБА_1 , ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт» та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» укладено договір про заміну сторони, за умовами якого орендар передав, а ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (новий орендар) прийняв на себе права та обов`язки сторони (орендаря) у договорі №652060004000798.
28 липня 2017 року між ОСОБА_1 , ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» була укладена додаткова угода №900038 до договору оренди землі №652060004000798 від 10 листопада 2011 року, за умовами якої орендар передав, а ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар) прийняв на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені у договорі оренди землі. Також сторони виклали договір у новій редакції.
28 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» була укладена додаткова угода №900038-7 до договору оренди землі №900038 від 28 липня 2017 року якою внесені зміни в договір оренди землі, який було викладено у новій редакції.
Відповідно до договору у новій редакції, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 520683600:02:026:0020, розташовану території с. Максимо-Горьківської сільської ради, площею 9.67га. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 292 542, 16грн (п. 2.3.) Строк дії договору до 31 грудня 2028 року (п. 3.1)
Відповідно до пункту 4.1 Договору орендна плата складає 9, 45 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 27645.23грн за повний рік та вноситься в грошовій формі. Орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня (п.4.4).
Пунктом 12.3 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
Крім того, 28 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» була укладена додаткова угода №900038-7 до договору оренди землі №900038 від 28 липня 2017 року в якою внесені зміни в договір оренди землі, який було викладено у новій редакції.
Відповідно до договору у новій редакції, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6520683600:02:026:0021, розташовану території с. Максимо-Горьківської сільської ради, площею 9.67га. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 292 542, 16грн (п. 2.3.) Строк дії договору до 31 грудня 2028 року (п. 3.1)
Відповідно до пункту 4.1 Договору орендна плата складає 9, 45 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 27645.23грн за повний рік та вноситься в грошовій формі. Орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня (п.4.4).
Пунктом 12.3 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
Відповідно до умов договору оренди та додаткових угод, орендар повинен був сплатити орендну плату за період: 2022 рік – 55 290,46 грн( 27645.23+27645.23); 2023 рік – 55 290,46 грн; 2024 рік - 55 290,46 грн. 
Земельна ділянка розташована на території села Максим Горький, що відноситься до Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району, Херсонської області у період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасово окупацією рф, а з 11 листопада 2022 року Новорайська сільська територіальна громада Бериславського району, Херсонської області віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376, який є чинним.
Відповідно до листа-довідки Новорайської сільської військової адміністрації № 01-12/635/25 від 18 березня 2025року, наданої на запити адвоката Бєлікова А.А., обстеження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема і земельних ділянок з кадастровими номерами 6520683600:02:026:0021 та 6520683600:02:026:0020,які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», представниками Новорайської СВА не проводилось, станом на 17 березня 2025 року вказані земельні ділянки не використовуються, їх обробіток не здійснюється. Орендар участі у обстежені та розмінуванні земельних ділянок, що перебувають в оренді Товариства, не приймав. Обстеження та очищення земельних ділянок здійснювалося відповідними військовими групами із розмінування в рамках гуманітарного розмінування території громади.
У листі-довідці Новорайської сільської військової адміністрації № 01-12/1023/25 від 08 травня 2025року, наданої на запити адвоката Бєлікова А.А., додатково зазначено, що спірні земельні ділянки комісією військової адміністрації не обстежувалися та забрудненими вибухонебезпечними предметами не визнавалися, а вважаються такими, що потребують обстеження.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням договору. При цьому відповідач не довів, що невиконання ним своїх зобов`язань за договором оренди сталося з причин, які не залежали від його волі або були наслідком форс-мажорних обставин, а також існування об`єктивної неможливості використання орендованих земельних ділянок за їх цільовим призначенням. Посилання на воєнний стан або лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року не є достатніми підставами для безумовного звільнення від виконання зобов`язань, оскільки такий лист носить загальний характер і не містить ідентифікації конкретного зобов`язання відповідача. А відповідачем наявність форс-мажору даному випадку та його безпосередній вплив на виконання зобов`язань Товариства не доведено.
Колегія суддів в цілому погоджується з вказаним висновком.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Правилами частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.
Договір оренди землі, відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
Орендодавець, відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі», має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату» орендної плати.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).
У справі, що переглядається, суд першої інстанції, установив, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» систематично не виплачувало ОСОБА_1 орендну плату у строки, визначені умовами укладеного між ними договору та додатковими угодами про оренду землі, що відповідно до наведених норм права є підставою для розірвання договорів оренди відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України. 
Відповідно висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі№ 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.
Оскільки позивач мотивував позовні вимоги тим, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» вчасно не сплачувало орендну плату за 2022 - 2024 роки, тому саме відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати в обумовлений в договорі термін до 31 грудня поточного року, чого ним зроблено не було.
Відповідач факт невиплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки не заперечує, посилаючись на те, що заборгованість по орендній платі за вказаний період виникла виключно з обставин, пов`язаних з військовою агресією рф проти України, що стало підставою для введення військового стану з 24 лютого 2022 року та окупацією Херсонської області.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.
В зв`язку із запровадження на території України Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану, Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.
У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі №913/20/21».
Отже, орендар повинен довести факт, що він опинився в ситуації неможливості виконання договірних зобов`язань, або ж виконання договірних зобов`язань внаслідок військової агресії було практично неможливим (через активні воєнні дії, тимчасову окупацію засміченням вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, що є предметом договору), це допоможе уникнути відповідальності за порушення договірних зобов`язань.
Відповідно до частини 1статті 614ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відповідно до системного аналізу глави 58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом. Положення Закону України «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених в статті 762 ЦК України (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17)).
Згідно з положеннями частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Спірна  земельна   ділянка  розташована на території села Максима Горького, що відноситься до Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району, Херсонської області, яка у період з 09 квітня 2022 року по 11листопада 2022 року перебувала під тимчасово окупацією рф, а з 11 листопада 2022 року Новорайська сільська територіальна громада Бериславського району, Херсонської області віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією , а також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376, який є чинним.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.
З огляду на викладене апеляційний суд доходить висновку, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем доведено факт неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин, а саме існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік, оскільки земельна ділянка, що розташована на території села Максима Горького, та відноситься до Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району, в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувало під тимчасовою окупацією, тому в 2022 році орендар значною мірою був позбавлений можливості використовувати спірну земельну ділянку для отримання доходів, в 2022 році. 
За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної інстанції щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки.
Обґрунтовуючи свої заперечення щодо неможливості виплати орендної плати за 2023, 2024 роки відповідач посилається на наявність обставин непереборної сили, за які він не відповідає, що унеможливлює розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати за цей період, зокрема не можливості використання орендованих земельних ділянок позивача через її потенційне замінування та існування загрози загроза для життя і здоров`я працівників при обробітку земельної ділянки.
Проте жодних доказів належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано.
Спірні  земельні   ділянки  розташована на території села Максима Горького, що відноситься до Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району, Херсонської області, яка з 11 листопада 2022 року віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376, який є чинним.
Отже бойові дії у 2023 та 2024 роках на вказаній території не велися. 
Документів на підтвердження забруднення спірних земельних ділянок вибухонебезпечними предметами матеріали справи не містять. Відповідно до листа - довідки Новорайської сільської військової адміністрації № 01-12/1023/25 від 08 травня 2025року земельні ділянки, що перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПОДУКТ» комісією військової адміністрації не обстежувалися та забрудненими вибухонебезпечними предметами не визнавалися. Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення ним будь-яких дій спрямованих на обстеження земельних ділянок з метою подальшого їх використання за цільовим призначенням. 
Посилання представника Товариства на розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації від 31 жовтня 2023 року №136 та від 06 лютого 2024 року №29, якими ТОВ «ЮТС-АГРОПОДУКТ» надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землі комунальної власності , єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання за період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року та з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року відповідно, висновки суду першої інстанції щодо недоведеності наявності обставин, яка унеможливлювали сплату орендної плати за 2023, 2024 роки не спростовують. Вказані розпорядження видані лише у зв`язку з потенційною загрозою забруднення земельних ділянок господарства вибухонебезпечними предметами, та не містять відомостей щодо визнання спірних земельних ділянок забрудненими вибухонебезпечними предметами, і не звільняють Товариство від обов`язку сплачувати орендну плату за орендовані земельні ділянки приватної власності.
Доводи апеляційної скарги щодо неможливості здійснення господарської діяльності через знищення та розкрадання майна Товариства, зокрема сільськогосподарської техніки, колегія суддів також відхиляє, оскільки відповідачем не доведено втрату всієї техніки та обладнання, необхідного для обробки землі та неможливості залучення такої техніки на правах оренди. 
За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної інстанції щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договором оренди земельної ділянки.
Отже, суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивача може бути достроково розірваний з підстав неналежного виконання умов договору, а саме: систематичного (два і більше разів) невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.
Повно та всебічно дослідивши обставини у справі та надані докази, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про розірвання договору оренди землі.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне врахувати доводи апеляційної скарги, щодо неможливості, через тимчасову окупацію, використання орандарем за призначенням об`єкту оренди в період з квітня 2022 року по листопад 2022 року і як наслідок виконання зобов`язань зі сплати у 2022 році орендної плати, відповідно до умов договору, та змінити рішення, виключивши з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у період з березня по листопад 2022 року.
Керуючись статтями  374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - Журика Андрія Леонідовича, задовольнити частково.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2025 року змінити.
Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у період з березня по листопад 2022 року.
В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови складений 13 серпня 2025 року
Головуючий: Л.А. Приходько 
Судді: Л. В. Базіль
С. В. Радченко