ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

12 червня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 741/620/25
Головуючий у першій інстанції – Ляшко Р. С.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1094/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                        головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                        суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.           
Заявник: ОСОБА_1 
Заінтересовані особи: Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради, Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі (суддя Ляшко Р.С.), постановлену в м.Носівка,
  
                                  В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Носівка Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був її чоловіком. Заява мотивована тим, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина на успадкований ним після смерті батька і матері будинок в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 подала державному нотаріусу Носівського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки відсутні документи, які б підтверджували родинні зв`язки з померлим. За доводами заявниці, у свідоцтві про смерть чоловіка, у первинному свідоцтві про народження його прізвище вказано як « ОСОБА_3 », а у повторному свідоцтві про народження і у свідоцтві про укладення шлюбу прізвище вказано як « ОСОБА_3 ».
Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з тим, що ні зі змісту заяви, ні з доданих до неї документів не вбачається, що заявниця зверталася до відповідної установи органів РАЦС з приводу виправлення помилки, допущеної у актовому записі про смерть (свідоцтві про смерть) чоловіка, але їй було відмовлено. Також в ухвалі зазначено, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами, а не між чоловіком та дружиною.
На виконання ухвали суду ОСОБА_1 надіслала до суду заяву зі зміненою вимогою – про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі із померлим.
Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявниці разом із поданою раніше заявою та доданими до неї документами. Ухвалу суду мотивовано тим, що зазначені в ухвалі суду від 11 квітня 2025 року недоліки усунені не в повному обсязі, оскільки не надано доказів звернення до відповідної установи органів РАЦС з приводу виправлення помилки, допущеної в актовому записі про смерть (свідоцтві про смерть) чоловіка.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що в разі внесення змін щодо прізвища чоловіка до свідоцтва про смерть як « ОСОБА_3 » заявниця знову не зможе переоформити спадщину, адже у свідоцтві про право на спадщину та свідоцтві про реєстрацію права власності зазначена інша особа. ОСОБА_1 звертає увагу, що перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, не є вичерпним. Вказує, що позбавлена можливості в позасудовому порядку встановити вказаний факт. ОСОБА_1 вважає, що у суду не було підстав вважати її заяву неподаною, повертати її та відмовляти у відкритті провадження. 
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частинами другою, третьою статті 294 ЦПК України передбачено, що з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Положеннями ст. 318 ЦПК України визначені особливості змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.
Відповідно до положень ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до статей 13, 43, 49 та 175 ЦПК України позивач сам визначає зміст заявлених ним вимог, на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі (прийняття заяви до розгляду) суд не може вдаватися ні до оцінки доказів, ні до дослідження доказів, оскільки ці дії суд вчиняє на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів.
Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження заявлених вимог, неточність формулювань заявлених вимог, а також незазначення у заяві мети, з якою заявник просить встановити певний факт, що має юридичне значення, ненадання достатніх доказів на підтвердження заявлених вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні заяви по суті, а не для визнання заяви неподаною і її повернення.
Постановляючи ухвалу про повернення заяви з підстав неподання доказів звернення заявниці до РАЦС з приводу виправлення допущеної в актовому записі про смерть помилки, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.
Фактично суд вдався до оцінки викладених ОСОБА_1 обставин справи та доказів, що не віднесено до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Отже висновок суду про повернення заяви заявниці є передчасним.
За наведених обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу про визнання неподаною та повернення заяви з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 293, 294, 374, 379 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                             У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий:                                                             Судді: