ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          14 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/8292/24	

Головуючий суддя І інстанції – Богатинський Б.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року  в адміністративній справі №280/8292/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Запорізькій області   про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії, -  

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №-18638-13У від 12.11.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо не видалення з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , даних про наявність у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця та даних про наявність в нього заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37788,74 грн.;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області видалити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , даних про наявність у ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця та даних про наявність в нього заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37788,74 грн.;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 , усі безпідставно отримані грошові кошти за виконавчим провадженням №73797992 від 12.01.2024, яке перебуває в провадженні Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі вимоги №-18638-13У від 12.11.2020, яка була видана Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1  було задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №-18638-13У від 12.11.2020.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування інтегрованої картки платника податку ОСОБА_1 виключивши з неї суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 37788,74 грн.
В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірна вимога була прийнята останнім з дотриманням приписів чинного законодавства, оскільки позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, постановою Запорізького окружного адміністративного суду  від 17 грудня 2012 року у справі № 0870/11277/12 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 . 04.01.2013 постанова набрала законної сили. 30.01.2013 копія постанови надіслана державному реєстратору виконавчого комітету Запорізької міської ради, для виконання.
Згідно інтегрованої картки платника податків, позивачу нараховано єдиний внесок, а саме: 
- за 2017 рік (по строку 09.02.2018) – 8448.00 грн., що дорівнює мінімальному страховому внеску (3200 х 22%) помноженому на кількість місяців звітного року;
- за 2018 рік відповідно по термінам 19.04.2018, 19.07.2018, 19.10.2018, 21.01.2019 - 9828,72 грн., або 2457,18 грн. за кожний квартал (мінімальна заробітна плата з січня 2018 року 3723 х 22 відсотки = 819,06 грн/міс.);
- за 2019 рік відповідно по термінам 19.04.2019, 19.07.2019, 21.10.2018, 20.01.2020 - 11016,72 грн., або 2754,18 грн. за кожний квартал (мінімальна заробітна плата з січня 2018 року 4173 х 22 відсотки = 918,06 грн/міс.);
- за 2020 рік автоматичні нарахування на центральному рівні у сумі 8495,30 грн., у тому числі по терміну: 21.04.2020 у сумі 2078,12 грн. (за січень-лютий 2020 - мінімальна заробітна плата з січня 2020 року 4723 х 22 відсотки =1039,06 грн/міс), 20.07.2020 у сумі 1039,06 грн. (за червень 2020), 19.10.2020 у сумі 3178,12 грн. (за липень - серпень 2020 по 1039,06 грн/міс, за вересень 1100,00 грн. - мінімальна заробітна плата з вересня 2020 5000,0 грн.), 19.01.2021 у сумі 2200,00 грн. (за жовтень - листопад 2020 року по 1100,00 грн/міс).
Сума нарахованого єдиного внеску за період 2017 - 2020 роки склала 37788,74 грн.
У зв`язку з наявністю у позивача недоїмки з єдиного внеску Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 №Ф-18638-13У на суму 35 588,74 грн.
В рамках виконавчого провадження №73797992 стягнуто 16 758,93 грн і станом на 16.08.2024 згідно даних ІКС «Податковий блок» в ІКП ОСОБА_2 обліковується заборгованість з єдиного внеску у сумі 21029.81 грн.
Не погодившись з правомірністю прийняття наведеної вимоги, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна вимогам була прийнята відповідачем всупереч приписам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що свідчить про необхідність її скасування. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
відповідно до пункту 2 частини першої Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною другою статті 5 Закону № 2464-VI встановлено, що взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 4, 5, 5-1, 15 та 16 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.
Законом України від 06.12.2016 №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону № 2464-VI, що діють з 01.01.2017, зокрема, щодо обов`язковості визначення бази нарахування єдиного внеску у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.
Фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування нараховують єдиний внесок на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI).
Нарахування платнику єдиного внеску здійснюється автоматично на рівні ДПС України поквартально в розмірі мінімального страхового внеску, що відображається в інтегрованій картці платника.
Статтею 6 Закону №2464-VI визначено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до підпунктів 6, 7 статті 13 Закону №2464-VI та розділу VI Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449), органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.
Відповідно ч.8 ст. 9 Закону №2464-VI, періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.
Згідно ч.4 ст. 6 Закону №2464-VI, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою-підприємцем.
Сума єдиного внеску своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України №2464-VI, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (п. 6 ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст.25 Закону №2464-VI)
Як видно з пояснень відповідача, відображених в апеляційній скарзі, згідно інформаційно-комунікаційної системи податкового органу Кисленко Сергій Вікторович зареєстрований, як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку з 30.10.1995 в ГУ ДПС у Запорізькій області, Вознесенівська державна податкова інспекція (Дніпровський район) на загальній системі оподаткування.
Разом з тим, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача відсутні.
Доказів протилежного відповідачем не надано.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Недашківська К.М.) від 17 грудня 2012 року у справі № 0870/11277/12 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .
04.01.2013 постанова набрала законної сили, а 30.01.2013 року копія постанови була надіслана державному реєстратору виконавчого комітету Запорізької міської ради, для виконання.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом
Частина 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» містить перелік відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі про фізичну особу – підприємця, зокрема, п. 7) дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі; п.16) місце зберігання реєстраційної справи в паперовій формі.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
Отже, з огляду на вказані обставини справи та приписи законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про  відсутність у позивача статусу фізичної особи-підприємця, що свідчить про протиправність нарахування відповідачем єдиного внеску за спірною вимогою та як наслідок необхідності її скасування.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року  в адміністративній справі №280/8292/24 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав, передбачених  п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва