УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

24 липня 2025 року 

м. Київ

справа №620/9616/24

адміністративне провадження № К/990/26973/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів  Кравчука В.М., Стеценка С.Г., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 620/9616/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі - ГУ ДСНС у Чернігівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області),  в якому просив:
визнати протиправними дії ГУ ДСНС у Чернігівській області щодо оформлення довідки від 14.03.2024 № 44 про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023 для здійснення перерахунку основного розміру пенсії із зазначенням у такій довідці зменшеного відсоткового розміру премії з 102% до 22%;
зобов`язати ГУ ДСНС у Чернігівській області у Чернігівській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, у якій зазначити поряд з іншими складовими грошового забезпечення премію у розмірі 102%.
Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 16.09.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025, у задоволенні позову відмовив. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх у касаційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 07.07.2025 касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання Суду обґрунтованої заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, зазначивши підстави і причини його пропуску, надавши належні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою у строк, визначений законом та зазначити випадки касаційного оскарження судових рішень у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням. 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17.07.2025 скаржником подано заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій він просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №620/9616/24  та поновити строк на касаційне оскарження.

Суд зауважує, що повний текст оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 19.05.2025, а дану касаційну скаргу подано 23.06.2025. 

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник зазначає, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 він не отримував, про її існування дізнався лише 26.05.2025 з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень. 

У відповідності до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Натомість зазначені скаржником у касаційній скарзі обставини не свідчать про ненаправлення йому судом апеляційної інстанції оскаржуваного рішення, оскільки обов`язок такого направлення/вручення встановлено процесуальним законом (стаття 251 Кодексу адміністративного судочинства України), а скаржником не надано належних та достатніх доказів свого твердження, якими можуть бути, зокрема, письмові відповіді (довідки) суду, у провадженні або на зберіганні в якого знаходиться справа, про наявність/відсутність в матеріалах справи супровідного листа про направлення відповідного судового рішення, повідомлення про доставлення судового рішення на офіційну електронну адресу особи, повідомлення про вручення/невручення поштового відправлення з таким рішенням, розписок про отримання судового рішення; копією опису документів, що містяться в матеріалах справи, тощо.

Cуд критично оцінює доводи скаржника про те, що строк на касаційне оскарження судових рішень пропущено з поважних причин.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства     процесуальних обов`язків.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження позивач покликається на те, що рішення суду апеляційної інстанції він не отримував, а ознайомився з його змістом 26.05.2025 з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду опублікована 19.05.2025 і з цього періоду скаржник мав можливість ознайомитись зі змістом судового рішення.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Натомість скаржником не наведено переконливих та достатніх обґрунтувань щодо поважності причин пропуску строку касаційного оскарження та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними. 

Зважаючи на викладене вище, оскільки клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження визнано необґрунтованим, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 620/9616/24 слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 251, 328, 329, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
Керуючись статтями 248, 328, 332, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 620/9616/24.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                           А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко