УХВАЛА
25 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 754/1282/25
провадження № 61-9488вд25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 22 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальність «Київські енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,
 
постановив ухвалу про наступне:
1.                 23 липня 2025 року ОСОБА_1   засобами електронного поштового зв`язку подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 22 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі 
№ 754/1282/25.
 
2.                 Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 липня 2025 року справу призначено судді-доповідачеві Осіяну О. М. 
 
3.                 У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 заявляє відвід судді Верховного Суду Осіяну О. М. мотивуючи тим, що він указаному судді не довіряє і це його право, передбачене статтею 21 Конституції України, з яким зобов`язані рахуватися, бо це право вище за рангом виконання, ніж усі статті ЦПК України і це є конституційним принципом верховенства права. ОСОБА_1 у заяві вказує, що буде злочином, якщо знову цей же суддя буде розглядати і вирішувати заяву. Суддя Осіян О. М. постановляє незаконну ухвалу, бо вона постановлена не по суті, а суть викладена у заяві і є незмінною і тому цілком природно судді заявити відвід. Указаний суддя Верховного Суду Осіян О. М. порушив його права та свій конституційний обов`язок.
 
4.                 Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року заявлений 
ОСОБА_1 відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. визнано необґрунтованим, заяву передано для вирішення іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.
 
5.                 Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК вказану заяву про відвід передано судді Пархоменку П. І.
 
6.                 Дослідивши зміст заяви про відвід, вважаю, що підстав для її задоволення немає, оскільки доводи ОСОБА_1 не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Осіяна О. М.
 
7.                 Вирішення питання про відвід судді підпадає під сферу дії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
8.                 Наявність обставин, що виключають участь судді в цивільному судочинстві (стаття 36 ЦПК) в даному конкретному випадку охоплюється поняттям «безсторонність», в сенсі статті 6 параграфу 1 Конвенції і має визначатися «суб`єктивною оцінкою», на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та «об`єктивною оцінкою» - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Вирішується питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 81 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Салов проти України»).
 
9.                 Підстави для відводу передбачені у статті 36 ЦПК. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
 
10.             Наведені ОСОБА_1 у заяві доводи свідчать про його незгоду з процесуальними діями судді Осіяна О. М. що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК не може бути підставою для відводу.
 
11.             Говорячи про «об`єктивний критерій» на підставі якого визначається наявність «неупередженості суду» в даній ситуації Суд враховує, що «об`єктивна перевірка» полягає в тому, що суд повинен створити враження неупередженості у стороннього спостерігача (пункт 65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Incal v Turkey»), тобто необхідно визначити, чи маються, окрім поведінки судді, факти, що піддаються перевірці, які можуть викликати сумнів відносно неупередженості, в такому розумінні значення можуть мати навіть уявлення (пункт 58 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ferrantelli and Santangelo v Italy»). Для цього необхідно дотримання двох окремих умов: по-перше, щоб держава виконала свій обов`язок загального характеру по захисту судової системи від конфлікту інтересів, забезпечуючи, щоб внутрішня організація не допускала виконання однією і тією ж особою різних функцій в судовому процесі (пункт 123 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»); по-друге, щоб кожний суддя мав виконати своє особисте зобов`язання заявити самовідвід по відношенню до справи, де можливе виникнення думки такого конфлікту (пункт 48 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hauschildt v Denmark»).
 
12.             За змістом частини третьої статті 39 ЦПК відвід повинен бути вмотивованим.
 
13.             В даній справі доводи заяви про відвід стосуються незгоди 
ОСОБА_1 з процесуальними діями судді Осіяна О. М. у зв`язку із чим «об`єктивний критерій», який би міг свідчити про неупередженість судді не підтверджується.
 
14.             Крім того, згідно із частиною четвертою статті 36 ЦПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
15.             При дослідженні «суб`єктивної оцінки» береться до уваги, те що по-перше, на суд розповсюджується презумпція особистої неупередженості суддів, оскільки не встановлені докази зворотного (пункт 119 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»); по-друге на дії суддів не повинні впливати особиста прихильність чи упередження, що стосується особистих переконань судді у справі (пункт 118 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»), тобто суб`єктивний критерій стосується особистих переконань судді у справі.
 
16.             Так, доводи, на які посилається особа, яка заявила відвід, не підтверджують будь-яку особисту прихильність судді Осіяна О. М. до сторони у справі, ставлення його до справи або висловлення ним позиції саме по справі, що розглядається, а тому в даному випадку «суб`єктивний критерій» також не знайшов підтвердження.
 
17.             Таким чином, вказані у заяві обставини для відводу судді не охоплюються змістом статі 36 ЦПК, а подальша участь судді у розгляді справи не буде становити порушення статті 6 Конвенції, що є підставою для відмови в задоволені заяви.
Керуючись статтями 36, 40 ЦПК, Суд 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Осіяна О. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 22 липня 2025 року за нововиявленими обставинами у справі № 754/1282/25 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                            П. І. Пархоменко