ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 676/3587/23
Провадження № 22-ц/820/1219/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2025 року (суддя Швець О. Д.) у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грушевського, 50» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати членських внесків.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд
у с т а н о в и в :
У травні 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грушевського, 50» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.06.2020 по 15.05.2023 в розмірі 1102,60 грн.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Грушевського, 50» заборгованість з оплати членських внесків у сумі 734,25 грн. Компенсовано ОСББ «Грушевського, 50» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 1787,28 грн.
13 лютого 2025 року представник позивача подала заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд не вирішив питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Грушевського, 50» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
ОСОБА_1 , не погоджуючись із додатковим рішенням суду, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви, а також постановити окрему ухвалу у зв`язку з порушеннями вимог законодавства. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення норм процесуального права. Відсутність позовної заяви та заяви про ухвалення додаткового рішення в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС унеможливлює встановлення способу звернення до суду з такими процесуальними документами. Зазначає, що стягнення на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу суперечить вимогам діючого законодавства. 
У відзиві ОСББ «Грушевського, 50» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі пункту 3 частини 1, частини 3, 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частинами 3 і 8 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За матеріалами справи професійну правничу допомогу в суді першої інстанції ОСББ «Грушевського, 50» надавала адвокат Цвігун Т. С. відповідно до ордера серії ВХ № 1032330 від 04.10.2023 (а. с. 195, т. 1).
На підтвердження понесених витрат 22 лютого 2024 року представник позивача надала копію договору про надання правничої допомоги № 18/23 від 11 травня 2023 року, акти приймання передачі наданих послуг № 1 та № 2 до договору про надання правничої допомоги № 18/23 від 11 травня 2023 року, виписку по особовому рахунку за 15 травня 2023 року.
Згідно з актами № 1 та № 2 приймання передачі наданих послуг адвокатом заявлено про відшкодування витрат за такі види робіт: проведення усної консультації – 0,5 год. – 200 грн, аналіз наданих документів та доказів – 1 год. – 200 грн, підготовка (складання) позовної заяви для подання до суду – 2 год. – 1200 грн, участь в 4 судових засіданнях – 1400 грн, що разом складає 3000 грн (а. с. 253-256, т. 1).
Суд першої інстанції при ухваленні рішення суду не вирішив питання про розподіл документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу, а тому обґрунтовано прийшов до висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. 
Разом з тим, суд припустився помилки, стягнувши витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі у сумі 3000 грн.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю із складністю справи, виконаною адвокатом роботою і витраченим часом відповідач у суді першої інстанції не заявляв.
Ураховуючи принцип пропорційності задоволених вимог при покладенні на сторони судових витрат та зважаючи на те, що з пред`явленої позивачем суми позовних вимог в розмірі 1102,60 грн задоволено лише 734,25 грн (66,59%), колегія суддів вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1997,70 грн.
Не заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування додаткового рішення суду, на те, що позовна заява і заява про ухвалення додаткового рішення відсутні в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС. 
Відповідно до частини 8 статті 14 ЦПК України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. 
Позовна заява підписана головою правління ОСББ, а заява про ухвалення додаткового судового рішення адвокатом і подані до суду в паперовій формі.
Інші доводи апеляційної скарги висновок суду про необхідність ухвалення додаткового рішення не спростовують. 
Європейський суд з прав людини у пункті 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
З огляду на викладене додаткове рішення необхідно змінити і зменшити стягнуту з відповідача на користь ОСББ «Грушевського, 50» суму витрат на професійну правничу допомогу до 1997,70 грн.
Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Додаткове рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2025 року змінити і зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грушевського, 50» суму витрат на професійну правничу допомогу до 1997,70 грн (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім грн 70 коп).
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
Повне судове рішення складено 17 червня 2025 року.

 
Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта