Справа № 158/3888/24 	Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К. 	
Провадження № 22-ц/802/805/25  	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 липня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів – Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 травня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2024 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду із зазначеним позовом.
Посилалося на те, що 19 лютого 2024 року у м. Луцьку на перехресті вулиць Єршова-Гордіюка-Соборності-Відродження відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Tesla», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого були пошкоджені транспортні засоби.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2024 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП та, на підставі ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності.
19 лютого 2024 року власник автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 , державний номерний знак НОМЕР_2 , майнові інтереси якої на момент ДТП були застраховані в АТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 147831Га3в від 18 квітня 2023 року, звернулась до страховика із заявою про виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у зв`язку з чим їй було виплачено страхове відшкодування у розмірі 36096 грн 16 коп.
Позивач також зазначав, що оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП  ОСОБА_1 згідно страхового полісу № 211970915 була застрахована у ТДВ «СК «ГАРДІАН», то останнє здійснило виплату частини страхового відшкодування у сумі 19396 грн 73 коп.
Ураховуючи наведене, позивач ПрАТ «СК «АРКС» просив суд стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на свою користь решту суми страхового відшкодування у розмірі (36096 грн 16 коп. – 19396 грн 73 коп.) = 16699 грн 43 коп. та відшкодувати понесені по справі судові витрати.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 травня 2025 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «АРКС» відмовлено.
Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятим судом з порушенням норм матеріального права, позивач ПрАТ «СК «АРКС» просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Апеляційна скарга мотивна тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні на користь позивача 16699 грн 43 коп. є незаконним і необгрунтованим, оскільки матеріальна шкода страховиком винної у ДТП особи ТДВ «СК «ГАРДІАН» відшкодована неповністю, то йому належить право вимоги на відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодування, яку повинен сплатити відповідач як винуватець ДТП.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідач  ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , вважаючи висновки суду правильними, а вимоги апеляційної скарги поданої позивачем безпідставними, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням вимог статті 369 цього Кодексу.
Дослідивши обставини справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставин, за яких у страховика винної особи не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), і що розмір завданої шкоди перевищує страхову суму (ліміт відповідальності) страховика винної особи, судом не встановлено. У зв`язку з цим, враховуючи, що інтереси відповідача, пов`язані з відшкодуванням ним шкоди, заподіяної майну потерпілого внаслідок ДТП транспортного засобу, застраховані в межах страхової суми, і розмір матеріального збитку таку суму не перевищує, то відповідати за вимогами позивача в межах страхової суми (ліміту відповідальності) повинен страховик відповідача.
Такий висновок суду є правильний.
Встановлено, що 19 лютого 2024 року, близько 10:40 годин, відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Тесла», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Єршова-Гордіюк-Соборності-Відродження, в місті Луцьку, не був уважним, не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду та здійснив зупинку для надання переваги в русі.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобілям завдано механічні пошкодження.
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2024 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а. с. 4-5).
Крім того встановлено, що власник пошкодженого автомобіля «Toyota» ОСОБА_2 , державний номерний знак НОМЕР_2 , майнові інтереси якої на момент ДТП згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 147831Га3в від 18 квітня 2023 року були застраховані в позивача АТ «СК «АРКС», 19 лютого 2024 року звернулась до останнього з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а. с. 6-17).
Після чого позивачем, з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, було проведено його огляд та, як вбачається з рахунку № КС000002431 від 05 березня 2024 року, вартість ремонту згідно калькуляції становить 36096 грн 16 коп. (а. с. 18-21).
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як власника автомобіля «Тесла», державний номерний знак НОМЕР_1 , на час скоєння ДТП була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН», яким 21 червня 2024 року було здійснено на рахунок АТ «СК «АРКС» виплату страхового відшкодування у сумі 19396 грн 73 коп. за пошкоджений транспортний засіб «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується платіжною інструкцією № 210890 ( а. с. 26).
Також встановлено і дана обставина визнана позивачем, що згідно з полісом № ЕР-219417082 обов`язкового страхового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 лютого 2024 року, укладеного між ТДВ «СК «Гардіан» та ОСОБА_1 на страхування автомобіля «Tesla» державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну становить 160 000 грн (а. с. 27)..
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка безпосередньо її завдала.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).
Згідно з статтею 3 вказаного Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 вказаного Закону).
Згідно з пунктом першим частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17).
Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону).
Отже, положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страховиком, у якого застрахована її відповідальність, оскільки вона переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.
У даній справі страховик потерпілої особи АТ «СК «АРКС» на підставі договору про добровільне страхування майна відшкодував останній завдану за наслідками ДТП шкоду та звернувся зі зворотною вимогою до страховика винної особи за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності. Страховик винної особи ТДВ «СК «ГАРДІАН» виплатив страхове відшкодування страховику потерпілої особи. Останній з ним погодився, розрахунок чи дії страховика винної особи не оспорював.
Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про застосування ТДВ «СК «ГАРДІАН» коефіцієнту зносу автомобіля «Toyota» державний номерний знак НОМЕР_2 , під час здійснення страхового відшкодування по полісу № 211970915 в сумі 19396 грн 73 коп., так як позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження розрахунку амортизаційних витрат чи зносу вказаного транспортного засобу. 
Оскільки зазначений автомобіль на момент ДТП перебував в експлуатації не більше 5 років, то відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 коефіцієнт фізичного зносу (амортизації) для даного транспортного засобу дорівнює нулю.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 даного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, встановивши, що розмір збитків, завданих в результаті спричиненого відповідачем ДТП, не перевищує ліміту відповідальності страховика винної особи, а тому позивач може реалізувати право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, оскільки останній може нести відповідальність лише в разі недостатності виплати страхового відшкодування для покриття збитків, що перебільшує ліміт відповідальності страховика, прийняв законне і обґрунтоване рішення про відмову в позові.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене ним рішення про відмову в задоволенні позову ПрАТ «СК «АРКС» відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни та скасування не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Керуючись ст. ст.. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.
Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді