ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р.                            Справа № 911/697/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Ходаківської І.П. 

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.
за участю представників учасників справи:
від позивача:  Гуревич М.Г.            
від відповідача: Квасков О.Д., Стецько М.В.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.05.2025 (суддя Ейвазова А.Р.)

за заявою ОСОБА_1 
про вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 911/697/23 Господарського суду Київської області

за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водполімер"
про стягнення 193 359,10 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог
У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Водполімер" (далі - ТОВ НВФ "Водполімер", Товариство, відповідач) про стягнення 193 359,10 грн, з яких: 110 336,04 грн - ринкова вартість частини майна Товариства пропорційно до частки позивача у статутному капіталі Товариства, що становить 4 %; 67 669,72 грн - втрати від інфляції за період з 13.07.2018 по 02.03.2023; 15 353,34 грн - 3 % річних за період з 13.07.2018 по 02.03.2023.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виплатив позивачу вартість частини майна пропорційно вартості його частки у статутному капіталі відповідача у розмірі 4 % у зв`язку з виключенням зі складу учасників Товариства.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за № 911/697/23.
Короткий зміст і підстави заяви про забезпечення позову
16.05.2025 ОСОБА_1 подав до Господарського суду Київської області заяву про забезпечення позову у даній справі (вх. № 31/25 від 16.05.2025) шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна відповідача, а саме: корпус по виробництву полімерних труб та підсобно-господарські приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; адміністративну будівлю АДРЕСА_2 (номер об`єкта в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 896184).
Позивач у поданій заяві просив суд заборонити вчиняти з указаним майном будь-які юридично значимі дії, направлені на його відчуження, іншим способом зміну власника, передачу в іпотеку, обтяження, перереєстрацію, зміну ідентифікуючих даних (адреси, реєстраційного номера, технічних характеристик тощо), поділ.
Заяву позивача обґрунтовано тим, що відповідач уже вчиняв дії, пов`язані з відчуженням наявного в нього на праві власності активу частки у статутному капіталі, що свідчить про намагання відповідача уникнути виконання обов`язку перед позивачем щодо виплати частки позивача у статутному капіталі Товариства. Позивач вказав, що відповідач як титульний власник відповідних об`єктів нерухомості не обмежений у можливості розпорядитись ними.
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі № 910/697/23 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (вх.                  № 31/25 від 16.05.2025).
Ухвалу суду мотивовано тим, що позивач заявляє вимоги про поновлення його права саме шляхом стягнення грошових коштів, між тим у даній справі не встановлено відсутності у відповідача грошових коштів у розмірі ціни позову та можливих судових витрат для виконання рішення суду у разі задоволення позову. Розмір позовних вимог, заявлених позивачем, не є значним та не перевищу навіть ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з ухвалою Господарського суду Київської області 19.05.2025 у справі                    № 911/697/25, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 75, 136, 137, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та прийняти нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Зокрема, скаржник зазначає, що обставини відсутності у відповідача майна (активів), окрім того, що вказане у заяві, визнані самим відповідачем у наданих ним поясненнях. Раніше відповідач вже відчужив частку у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Трест "Дніпроводбуд", що призвело до неможливості розрахунку з позивачем у зв`язку з виключенням зі складу учасників.  
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.)  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі № 911/697/23; розгляд апеляційної скарги призначено на  17.06.2025 об 11:50.
Позиції учасників справи
ТОВ НВФ "Водполімер" у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Явка представників учасників справи
У судове засідання 17.06.2025 з`явились представники позивача та відповідача. 
У судовому засіданні представник позивача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.
Представники відповідача проти апеляційної заперечували і просили суд залишити її без задоволення. 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови
Згідно із ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами  (ч. 4 ст. 137 ГПК України).
Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20, від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19, від 14.01.2019 у справі                             № 909/526/19, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Заяву позивача про забезпечення позову в даній справі обґрунтовано тим, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. При цьому, позивач зазначив, що відповідач надає суду недостовірні відомості відносно своїх майнових активів, посилаючись на їх відсутність, що не відповідає дійсності. Також, позивач повідомив, що відповідач вже вчиняв дії, пов`язані з відчуженням наявного у нього на праві власності активу частки у статутному капіталі, що свідчить про намагання відповідача уникнути виконання обов`язку перед позивачем щодо виплати частки позивача у статутному капіталі Товариства. Позивач вказав, що відповідач як титульний власник відповідних об`єктів нерухомості не обмежений у можливості розпорядитись ними.
Згідно з пунктами 2, 5 частини третьої статті 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та диспозитивність.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само, як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. 
Як обґрунтовано враховано місцевим господарським судом, позивачем не надано доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, на яке позивач просить накласти арешт. При цьому сума заявлених вимог не дорівнює вартості відповідного майна, на яке позивач просить накласти арешт. 
Таким чином, заходи забезпечення позову, про які йдеться в заяві позивача, не є взаємопов`язаними з предметом спору, їх вжиття за недоведеності наявності загрози невиконання або ускладнення виконання рішення у даній справі може обмежувати права відповідача як власника майна, на яке позивач просив накласти арешт. 
З огляду на зазначене вище, вмотивованим є висновок господарського суду першої інстанції, що позивачем не наведені достатньо обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів  забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому судом правомірно відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду оскаржуваної ухвали суду колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування зазначеної ухвали відсутні.
Судові витрати
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі № 911/697/23 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали оскарження у даній справі повернути до місцевого господарського суду.
5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає оскарженню.
У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 25.06.2025.

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                І.П. Ходаківська