ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 р.	Справа № 520/35838/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Афанасьєвої К.Р.,
позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Мостової К. О.,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, повний текст складено 19.03.25 по справі № 520/35838/24
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Головного управління Національної поліції в Харківській області                   
          про скасування наказу,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі – ГУНП в Харківській області, відповідач), в якому, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, просив суд: 
- скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 1289 від 19.12.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції Денисенка Олега Олексійовича /0087140/, який фактично винесений стосовно ОСОБА_1 /0087140/;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 розмір сплаченого судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп..
В обґрунтування позову зазначив про протиправність наказу ГУНП в Харківській області № 1289 від 19.12.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень» (далі – Наказ № 1289, спірний/оскаржуваний наказ) в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до позивача, оскільки його винесено за відсутності події дисциплінарного проступку або порушення трудової дисципліни з боку ОСОБА_1 , внаслідок наявності особистої зацікавленості голови Дисциплінарної комісії ОСОБА_2 у результатах проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 42021222020000038 від 05.05.2021, що було предметом розгляду в межах службового розслідування, з порушенням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановлених Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), без оголошення особовому складу підрозділу та без урахування ступеню тяжкості вчиненого проступку та заподіяної ним шкоди. 
Пояснив, що в оскаржуваному наказі зазначено недостовірні анкетні дані працівника поліції щодо якого застосовується дисциплінарне стягнення – ОСОБА_1 замість належного – ОСОБА_1 , що на думку позивача свідчить про некомпетентність, непрофесійність та необ`єктивність окремих членів дисциплінарної комісії, які готували проект наказу та не прийняли до уваги зауваження позивача з приводу виявлених ним розбіжностей. Стверджував, що застосування дисциплінарного стягнення наказом, що містить недостовірні анкетні дані особи, яка притягається до відповідальності, з огляду на приписи частини 7 статті 4 Дисциплінарного статуту є підставою для скасування такого наказу прямим керівником, чого у спірних правовідносинах не було здійснено.
Наголосив, що службове розслідування розпочато відносно поліцейських Слідчого управління ГУНП в Харківській області, однак позивач не є співробітником вказаного структурного підрозділу ГУНП в Харківській області, оскільки проходить службу у відділі поліції № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, при цьому оскаржуваний наказ не містить жодної згадки про порушення службової дисципліни з боку поліцейських вказаного відділу, що ставить під сумнів законність дій дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення на позивача.
Зауважив, що відповідно до рапорту начальника Слідчого управління, дисциплінарний проступок виявлено 12.11.2024, водночас, Наказ № 1289 винесено 19.12.2024, що свідчить про недотримання відповідачем місячного строку проведення службового розслідування, встановленого частиною 1 статті 21 Дисциплінарного статуту, та є грубим порушенням процедури проведення такого розслідування.
На переконання позивача проведені дисциплінарною комісією заслуховування були викривлені, а наявні висновки не відповідають дійсності, оскільки до складу комісії було включено особу, яка зацікавлена у результатах службового розслідування – начальника відділу СУ Настенка А. В., з яким у позивача склались особисті неприязні відносини під час професійної діяльності. Факт упередженості знайшов своє підтвердження, зокрема, у тому, що стосовно іншого працівника ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області застосовано такий вид дисциплінарного стягнення як зауваження, в той час як до позивача більш суворе у вигляді догани за відсутності будь-яких попередніх стягнень за час проходження служби.
Наполягав, що досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42021222020000038, № 42024222020000009, № 42021222020000137 проводилось на належному рівні у повній відповідності до чинного кримінального процесуального законодавства, жодних зауважень з боку органів прокуратури за час проведення досудових розслідувань не надходило, однак дисциплінарна комісія за відсутності жодних доказів та не зважаючи на думку процесуального керівника в односторонньому порядку дійшла висновку про неналежне проведення досудового розслідування. При цьому зауважив, що із вищенаведеного переліку кримінальних проваджень, безпосередньо у провадженні позивача перебуває лише № 42021222020000038, яке містить 5 томів справи із відповідними проведеними слідчими діями із усіма учасниками кримінального провадження на кожному етапі справи. За іншими ж кримінальними провадженнями, зазначеними у спірному наказі, дисциплінарною комісією не ставилось позивачу жодних питань під час службового розслідування, а про існування зауважень щодо неналежного їх проведення ОСОБА_1 стало відомо лише по факту отримання Наказу № 1298.
Підсумовуючи вищевикладене зазначив, що застосування до позивача стягнення у вигляді догани вчинено не на підставі та не у відповідності до вимог трудового законодавства, у зв`язку з чим, спірний наказ підлягає скасуванню як незаконний.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі № 520/35838/24 позов залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне та невірне встановлення обставин у справі,  незаконність, необґрунтованість та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 по справі № 520/35838/24 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Стверджував про помилковість висновків суду першої інстанції про відмову позивача від надання пояснень в порядку статті 63 Конституції України, оскільки матеріали службового розслідування містять пояснення позивача від 05.12.2024 з викладенням відповідних обставин.
Крім того, зауважив, що судом першої інстанції незаконно, в порушення вимог статті 222 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), за відсутності письмового дозволу слідчого або прокурора, скопійовано у рішення суду від 19.03.2025 відзив відповідача з безпосередніми обставинами досудового розслідування, анкетними даними свідків, інших учасників, їх показань, висновків експертів та інших обставин кримінальних проваджень, що є неприпустимим з точки зору процесуального законодавства та може призвести до негативних наслідків. Окремо зауважив, що вищезазначений відзив було прийнято судом не зважаючи на його подання поза межами наданого процесуального строку, а подані відповідачем додаткові пояснення та докази відповідача від 05.03.2025 та від 13.03.2025 взагалі не направлялись на адресу позивача, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості ознайомитись з їх змістом.
Стверджував, що прийняття відповідачем наказу від 21.02.2025 № 617, яким внесені зміни до наказу № 2470 від 19.11.2024 щодо належного суб`єкта службового розслідування, та наказу від 31.12.2024 № 1335 про внесення змін до наказу № 1289 від 19.12.2024 здійснено не в межах службового розслідування та не у спосіб, передбачений Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), після застосування дисциплінарного стягнення та є маніпуляцією з боку суб`єкта владних повноважень з метою виправлення численних помилок, допущених під час проведення службового розслідування.
В іншій частині зміст апеляційної скарги є аналогічним змісту позовної заяви.
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити її без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі № 520/35838/24 – без змін. Наполягав на правомірності Наказу №1289, оскільки обставини, що передували накладенню на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани знайшли своє повне підтвердження під час службового розслідування, а таке стягнення є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого позивачем дисциплінарного проступку.
Переконував, що службове розслідування було проведено у межах визначеного законом строку, результати проведеного службового розслідування виявили та підтвердили факт вчинення позивачем, як керівником органу досудового розслідування порушень службової дисципліни, так і слідчим, який безпосередньо здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні. При цьому, ані під час службового розслідування, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, позивач не спростував відображених у тексті висновку від 03.12.2024 обставин характеру власних діянь з виконання повноважень слідчого стосовно перелічених кримінальних проваджень, а також змісту та характеру заходів з контролю за організацією ефективного досудового розслідування слідчими органу досудового розслідування стосовно перелічених кримінальних проваджень.
Наполягав, що посилання позивача на допущену відповідачем помилку в резолютивній частині висновку службового розслідування, зокрема, щодо неправильного зазначення по батькові, є безпідставними, оскільки до оскаржуваного наказу внесено відповідні зміни. Крім того, зазначений наказ був виданий саме за результатами службового розслідування, яке фактично проводилось щодо заступника начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, капітана поліції Денисенка Олега Олексійовича, яким безпосередньо здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42021222020000038 від 05.05.2021, та як керівником органу досудового розслідування не забезпечено та не організовано всебічне, повне та неупереджене досудове розслідування слідчим ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42024222020000009, № 42021222020000137. 
Стверджував, що технічні помилки у написанні по батькові позивача не є підставою вважати, що службове розслідування не стосується ОСОБА_1 , якщо ідентифікаційні дані (посада, підрозділ, номер жетону, обставини справи) збігаються з даними особи позивача та фактичними обставинами.
На спростування доводів позивача про порушення відповідачем та судом першої інстанції таємниці досудового розслідування внаслідок відображення у тексті рішення суду першої інстанції та висновку службового розслідування інформації по кримінальним провадженням № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42024222020000009, № 42021222020000137, № 42021222020000038, пояснив, що у разі коли слідчий передає матеріали кримінального провадження керівництву слідчого управління без винесення спеціальної постанови про обмеження (заборону) розголошення відомостей це може вважатися як добровільне надання дозволу на розголошення таких відомостей, а отже і використання цієї інформації в межах службового розслідування, та в подальшому з метою належного представництва інтересів ГУНП в Харківській області в суді – не суперечить вимогам статті 222 КПК України. Крім того, суд не є розпорядником процесуальних матеріалів досудового розслідування, а лише оцінює докази, надані сторонами, а отже має право використовувати їх у мотивувальній частині рішення, якщо вони мають значення для справи та відсутня спеціальна постанова слідчого про обмеження (заборону) розголошення відомостей.
Також зауважив, що пояснення у справі та заява на виконання ухвали суду разом з додатками були направлені до Електронного кабінету позивача, що підтверджується відповідною електронною квитанцією, а тому твердження позивача про те, що йому невідомий зміст додаткових пояснень та доказів, наданих на виконання ухвали суду – є безпідставними, та недоведеними. Крім того, додав, що подання до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву з порушенням строку не обмежує право відповідача надати письмові пояснення чи докази, якщо це здійснено до ухвалення рішення та інші сторони мали можливість з ними ознайомитися.
Зауважив, що у спірних правовідносинах відповідач створив належні умови для надання позивачем особистих пояснень по суті предмету службового розслідування, але ОСОБА_1 відмовився від дачі свідчень під час проведення службового розслідування, а надані поза межами службового розслідування пояснення від 05.12.2024 не були враховані через його завершення 03.12.2024.
У надісланих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях, позивач стверджував про необґрунтованість доводів відповідача про неналежне здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42024222020000009, № 42021222020000137, № 42021222020000038, оскільки у кримінальному провадженні № 42021222020000038 від 05.05.2021 на теперішній час вирішується питання про підготовку повідомлення про підозру та її вручення з метою притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності з подальшим накладенням арешту на майно, що необхідно для відшкодування завданої шкоди, що доводить результативність проведення досудового розслідування. По матеріалам кримінальних проваджень № 12021226220000259 та № 42024222020000009 слідчим встановлено відсутність складу кримінального правопорушення та прийнято законне рішення у вигляді постанови про закриття, що підтверджує послідовність дій органу досудового розслідування. З приводу кримінальних проваджень № 42021222020000137 та № 42024222020000027, проінформував, що в них виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій та застосовано всі необхідні заходи забезпечення кримінального провадження, які відображені в наданих позивачем до суду апеляційної інстанції інформаціях про стан розслідування. Стверджував, що на даний час матеріали проваджень направлені до експертних установ для проведення судових експертиз, після завершення яких слідчим буде прийнято законне процесуальне рішення у справі, для забезпечення повного, всебічного та швидкого досудового розслідування. Просив врахувати вказані обставини при прийнятті рішення по суті спірних правовідносин.
У надісланих до суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях, відповідач окремо зазначив, що дії ГУНП в Харківській області щодо внесення змін до раніше виданих наказів повністю відповідають вимогам законодавства та внутрішніх нормативних документів, зокрема пункту 92 постанови Кабінету міністрів України від 17.01.2018 № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності» (далі – Постанова № 55) та пункту 4.1 розділу IV Методичних рекомендацій щодо складання та оформлення документів у ГУНП в Харківській області, затверджених наказом від 14.03.2024 № 670, відповідно до яких, після набрання чинності наказом (розпорядженням) внесення змін до нього, визнання його таким, що втратило чинність, чи його скасування здійснюється лише шляхом видання нового наказу (розпорядження).
Наполягав, що у межах кримінальних проваджень № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42024222020000009, № 42021222020000137, № 42021222020000038 слідчі дії проводяться епізодично, всі необхідні слідчі (розшукові) дії не виконано, що призводить до необґрунтованої тяганини, відтак притягнення позивача, як відповідальної особи за належне проведення досудових розслідувань, до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є обґрунтованим та цілком правомірним.
В іншій частині зміст додаткових пояснень є аналогічним змісту відзиву на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених в останній, та просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, з огляду на правову позицію, викладену у відзиві на скаргу.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом ГУНП в Харківській області від 01.03.2021 №121 о/с позивача призначено на посаду заступника начальника слідчого відділення Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області.
За результатами вивчення та заслуховування стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях: № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42021222020000038, № 42024222020000009, № 42021222020000137 заступником начальника ГУНП в Харківській області – начальником слідчого управління було складено рапорт від 12.11.2024 № 28956/119-02/24-2024 про незадовільний стан досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях.
На підставі рапорту заступника начальника ГУНП в Харківській області – начальника слідчого управління від 12.11.2024 № 28956/119-02/24-2024 ГУНП в Харківській області було видано наказ від 19.11.2024 № 2470 з приводу призначення службового розслідування відносно осіб, котрі є відповідальними за належну організацію досудового розслідування у кримінальних провадженнях: № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42021222020000038, № 42024222020000009, № 42021222020000137.
Наказом Управління від 19.11.2024 № 2470 для проведення службового розслідування було створено Дисциплінарну комісію у складі: начальника відділу СУ полковника поліції Настенка А. В. (голова Комісії), слідчого відділу СУ підполковника поліції Ахман І. Д. (член Комісії), слідчого відділу СУ Колмик Т. І. (член Комісії).
За твердженнями відповідача 22.11.2024, 23.11.2024 та 02.12.2024 позивачу пропонувалось надати письмові пояснення у межах службового розслідування, які були надані останнім 05.12.2024.
Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 03.12.2024 (далі – Висновок).
У тексті Висновку діяння та вчинки позивача під час організації контролю та проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42021222020000038, № 42024222020000009, № 42021222020000137 були кваліфіковані у якості порушення службової дисципліни за рахунок недотримання приписів ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 28, ст. 39, ч. 1 ст. 92 КПК України, п. 4 розділу V, п.п. 2 п. 3 Розділу VI наказу МВС України від 06.07.2017р. № 570.
Так, за змістом Висновку для вивчення до СУ ГУНП в Харківській області на підставі службової телеграми від 25.10.2024 № 27463/119-24/03-2024 надано 5 кримінальних проваджень: № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42021222020000038, № 42024222020000009, № 42021222020000137.
У слідчому управлінні ГУНП в Харківській області зазначені кримінальні провадження були вивчені та заслухано стан їх досудового розслідування. За результатами вивчення стан досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях визнано незадовільним.
Згідно з викладеними у Висновку від 03.12.2024 судженнями відповідача та згідно з наявними в матеріалах справи доказами, долученими до заяви від 12.03.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42021222020000137 від 16.08.2021 здійснювалось СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Денисенко О. О., який з 25.08.2021 був призначений слідчим, а проведення досудового розслідування з 07.07.2023 було доручено старшому слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області Нєжновій М. П.
22.07.2022 без проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій, без призначення нової судової будівельно-технічної експертизи в іншій експертній установі позивачем було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України через те, що експертною установою постанова слідчого повернута без виконання, а також з посиланням на не встановлення в ході проведення досудового розслідування об`єктивних ознак здійснення розтрати чи привласнення грошових коштів з боку посадових осіб та факту завищення вартості будівельних робіт, передбачених договором.
25.07.2022 Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова указана постанова про закриття кримінального провадження була скасована як незаконна та передчасна із наданням вказівки про необхідність провести судову будівельно-технічну експертизу, допитати всіх очевидців кримінального правопорушення та виконати інші процесуальні дії.
17.03.2023 позивачу надійшло повідомлення від 03.03.2023 № 23001/22-44 з Київського НДІСЕ про неможливість надання висновку на постанову заступника начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції Денисенка О. О. від 17.08.2022 (відсутня у матеріалах кримінального провадження).
У цьому повідомленні зазначено, що 07.09.2022 заступнику начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітану поліції Денисенку О. О. було направлено лист № 6288/7987-5-22/44 для погодження строку проведення експертизи у строк понад 90 днів та клопотання експерта про надання додаткових документів (зазначені документи у матеріалах кримінального провадження також відсутні). Проте, клопотання експерта про надання додаткових матеріалів від 01.09.2022 не виконано. У зв`язку з тим, що не було надано додаткові матеріали, зазначені в клопотанні експерта № 23001/22-44 від 01.09.2022 для проведення повного дослідження та формулювання висновків за поставлених питань, на підставі статті 69 КПК України та п.п. 1.13, 2.1, 2.2 та 4.10 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», у проведенні експертизи було відмовлено.
У період з 17.08.2022 по 07.07.2023 позивачем у досудовому розслідуванні не було проведено жодної слідчої дії і 07.07.2023 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42021222020000137 було доручено старшому слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майору поліції Воронкіній Я. О., якою також не було виконано жодної слідчої дії.
02.01.2024 Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова було скасовано постанову старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції Воронкіної Я. О. від 29.12.2023 про закриття кримінального провадження № 42021222020000137 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, як незаконну та необґрунтовану, оскільки слідчим не проведено належних слідчих (розшукових) дій, не проведено економічної експертизи на підтвердження чи спростування суми спричинених збитків.
З 02.01.2024 по 14.08.2024 старшим слідчим Воронкіною Я. О. не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії, і лише 14.08.2024 до Фрунзенського районного суду м.Харкова було подано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів Управління екології та благоустрою Департаменту ЖКГ Харківської міської ради, у задоволенні якого судом 27.08.2024 відмовлено через те, що слідчий та прокурор не довели наявність достатніх підстав, що документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами мають суттєве значення для кримінального провадження.
14.08.2024 до Фрунзенського районного суду м. Харкова було подано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів ТОВ «Центр будівельної комплектації», у задоволенні якого 27.08.2024 судом відмовлено через те, що слідчий та прокурор не довели наявність достатніх підстав, що документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами мають суттєве значення для кримінального провадження.
В подальшому, з часу отримання ухвал слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова, з 27.08.2024 по 04.11.2024, на момент заслуховування в СУ ГУНП в Харківській області стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №42021222020000137, не виконано жодної слідчої дії, рішення не прийнято.
Інформація по цьому кримінальному провадженню підписана старшим слідчим СВ ВП майором поліції Воронкіною Я. О. (т.1 а.с.153).
Підсумково у Висновку відповідачем було зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42021222020000137 фактично не проводилось, не допитано жодної особи, жодне клопотання експертів не виконано, неодноразово приймалось передчасне рішення про закриття кримінального провадження. Слідчі обмежились лише наданням запитів - вимог в порядку статті 93 КПК України, поданням клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів та призначенням судових будівельно-технічних експертиз.
Відповідно до змісту Висновку та наявних в матеріалах справи доказів, долучених відповідачем до заяви від 12.03.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42021222020000038 від 05.05.2021 здійснювалось слідчим відділенням відділу поліції № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області. З 11.02.2022 кримінальне провадження № 42021222020000038 від 05.05.2021 було прийнято до провадження капітаном поліції Денисенко О. О.
15.02.2022 за № 59/1138 до Харківської міської ради було направлено запит з метою витребування документів з приводу підготовки та проведення державної закупівлі за ідентифікаторами: UA-2021-03-05-001891-b, UA-2021-09-16-003802-с, щодо виконання робіт із відновлення елементів благоустрою по вул. Грицевця, 50 в м. Харкові, згідно з договорами № 117 від 13.04.2021 та № 430 від 28.09.2021, укладеними між Управлінням екології та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради й ФОП ОСОБА_4 , на що отримано відповідь від міської ради за № 494/8-22 від 17.06.2022 з відмовою у наданні даних документів за запитом без ухвали слідчого судді.
До Октябрського районного суду м. Полтави направлено клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні Управління екології та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради й ФОП ОСОБА_4 
04.07.2022 вказане клопотання задоволено та слідчим суддею винесено відповідні ухвали з дозволом на здійснення тимчасового доступу до речей і документів.
07.07.2022 у даному кримінальному провадженні призначено судову будівельно-технічну експертизу до ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» з метою визначення реального об`єму та вартості виконаних будівельних робіт для встановлення суми матеріальних збитків завданих бюджету, внаслідок можливих неправомірних дій з боку зазначених раніше посадових осіб.
Також за даним фактом допитано учасника та переможця даних державних тендерів ФОП ОСОБА_4 , який відмовився від дачі будь-яких показань стосовно себе, користуючись правами передбаченими статтею 63 Конституції України.
У подальшому ФОП ОСОБА_4 доступу до тендерної, технічної документації та інших документів щодо виконання договорів № 117 від 13.04.2021 та № 430 від 28.09.2021 стосовно виконання робіт із відновлення елементів благоустрою по вул. Грицевця, 50 в м.Харкові, не надав, мотивуючи це втратою документів при невідомих обставинах.
28.10.2024 до Харківської міської ради направлено запит щодо надання інформації стосовно відновлення втраченої документації відносно вказаних державних закупівель.
Протягом усього 2022 року позивачем у порядку статті 93 КПК України було направлено 1 вимогу на отримання інформації та документів, підготовлено 2 клопотання на отримання тимчасового доступу до речей та документів, отримано 1 ухвалу суду, по якій тимчасовий доступ до речей та документів не проводився. Призначено проведення 1 судової будівельно-технічної експертизи. При цьому, доручення оперативному підрозділу в порядку статті 40 КПК України не надавались. Слідчі дії протягом усього 2022 року не проводились.
Протягом усього 2023 року позивачем у порядку статті 93 КПК України направлено 5 вимог на отримання інформації та документів, підготовлено 3 клопотання на отримання тимчасового доступу до речей та документів, отримано 3 ухвали суду, по яким тимчасові доступи до речей та документів не проводились, в якості свідків допитано 2 особи. При цьому, судові будівельно-технічні експертизи не призначались, доручення оперативному підрозділу в порядку статті 40 КПК України не надавались.
Протягом 19.07.2023-17.10.2023 було підготовлено та направлено до суду 6 клопотань про проведення обшуку, які судом задоволені не були.
За весь 2024 рік було направлено 2 вимоги на отримання інформації та документів та було підготовлено та направлено в суд 1 клопотання про проведення обшуку, яке судом задоволено не було. Слідчі дії протягом усього 2024 року не проводились.
Інформація про даному кримінальному провадженню підписана особисто позивачем (т.1 а. с. 148).
Підсумково у Висновку було зазначено, що у названому досудовому розслідуванні наявна необґрунтована тяганина, слідчі дії проводяться епізодично.
Відповідно до змісту Висновку досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021226220000259 від 03.06.2021 здійснювалось СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській 25.08.2021 капітаном поліції Денисенко О. О., з 26.10.2022 проведення досудового розслідування було доручено колишньому т.в.о. старшого дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майору поліції Воронкіній Я. О.
З 03.06.2021 по 28.07.2021 у кримінальному провадженні не проведено жодної слідчої дії.
28.07.2021 в порядку статті 40 КПК України до УСБУ в Харківській області направлено доручення.
10.08.2021 в якості свідків допитано начальника ЦОФС філії «Харківська дирекція» АТ «Укрпошта» ОСОБА_5 , головного бухгалтера філії «Харківська дирекція» АТ «Укрпошта» Сушко К. М., фахівця сектору внутрішнього аудиту філії «Харківська дирекція» АТ «Укрпошта», начальника сектору внутрішнього аудиту філії «Харківська дирекція» АТ «Укрпошта» Бєсєдіна О. М.
06.09.2021 проведення досудового розслідування було доручено слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області Нєжновій М.П., якою без проведення жодної слідчої дії 30.09.2021 винесена постанова про закриття кримінального провадження №12021226220000259 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
25.01.2022 Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова зазначена постанова була скасована і надано вказівки провести судову економічну експертизу для підтвердження суми спричинення збитків філії «Харківська дирекція» АТ «Укрпошта» та допитати в якості свідків працівників філії «Харківська дирекція» АТ «Укрпошта».
З часу скасування постанови про закриття кримінального провадження (тобто з 25.01.2022 по 21.08.2023, протягом 1 року 7 місяців) по кримінальному провадженню не було виконано жодної слідчої дії.
21.08.2023 старшим слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майором поліції Воронкіною Я. О. (проведення досудового розслідування якій доручено 26.10.2022) призначено судову економічну експертизу, а 28.08.2023 винесено постанову про уточнення питання, поставленого на вирішення експерта при проведенні судової економічної експертизи.
01.09.2023 надійшло клопотання експерта Харківського НДЕКЦ МВС України про надання додаткових документів.
14.09.2023 старшим слідчим Воронкіною Я. О. на підставі статті 93 КПК України до ВПЗ Харків-176 Харківської дирекції АТ «Укрпошта» направлено вимогу про надання запитуваних експертом документів, відповідь відсутня.
17.10.2023 слідчому направлено повідомлення Харківського НДЕКЦ МВС України про неможливість проведення експертизи через невиконання клопотання експерта від 01.09.2023.
30.10.2023 старшим слідчим Воронкіною Я. О. призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському НДЕКЦ МВС України.
Згідно з висновком судово-економічної експертизи від 26.12.2023 № СЕ-19/121-23/26527-ЕК, наданими на дослідження документами зафіксована в Акті про результати інвентаризації від 29.04.2021 нестача грошових коштів у касі ВПЗ Харків-176 Харківської дирекції АТ «Укрпошта» станом на 29.04.2021 в розмірі 201144,86 грн. не підтверджується.
29.12.2023 старшим слідчим Воронкіною Я. О. була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 12021226220000259 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яка 02.01.2024 скасована Немишлянською окружною прокуратурою м.Харкова, як незаконна та передчасна, і в порядку статті 36 КПК України надано вказівки.
Лише через місяць після скасування постанови про закриття, а саме 01.02.2024, в якості свідка допитано ОСОБА_6 , яка з літа 2019 року по червень 2021 року працювала оператором ВПЗ Харків-176 Харківської дирекції АТ «Укрпошта».
09.02.2024 в якості потерпілої допитано ОСОБА_7 .
У період з 09.02.2024 по 04.11.2024 у вказаному кримінальному провадженні не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії.
Підсумково у Висновку було зазначено, що у вказаному досудовому розслідуванні заявником не забезпечена організація належного рівня досудового розслідування.
Згідно з викладеними у Висновку судженнями відповідача, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42024222020000027 від 23.04.2024 здійснювалось СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, проведення досудового розслідування 26.04.2024 доручено старшому слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майору поліції Воронкіній Я. О.
Протягом місяця, тобто з 26.04.2024 по 29.05.2024 старшим слідчим Воронкіною Я. О. не проведено жодної слідчої дії.
29.05.2024 в порядку статті 93 КПК України ліквідатору ТОВ «Таміра» арбітражному керуючому К. Леонову направлено вимогу надати документи.
Згідно з відповіддю арбітражного керуючого К. Леонова від 19.06.2024 вказана вимога оформлена неналежним чином, а тому не прийнята до розгляду та виконання.
29.05.2024 в порядку статті 93 КПК України до Господарського суду Дніпропетровської області направлено вимогу щодо надання дозволу ознайомитися з матеріалами справи, яка перебуває в Господарському суді Дніпропетровської області, та виготовлення необхідних копій з цієї справи.
30.07.2024 до Фрунзенського районного суду м. Харкова направлено клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до матеріалів господарської справи про банкрутство ТОВ «Таміра», в задоволенні якого 05.08.2024 судом відмовлено.
16.08.2024 направлено відповідь арбітражному керуючому К. Леонову на його запит щодо процесуального статусу у кримінальному провадженні.
29.08.2024 до Фрунзенського районного суду м. Харкова направлено клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до матеріалів господарської справи про банкрутство ТОВ «Таміра», в задоволенні якого 06.09.2024 судом відмовлено.
17.09.2024 до Фрунзенського районного суду м. Харкова направлено клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до матеріалів господарської справи про банкрутство ТОВ «Таміра», в задоволенні якого 23.09.2024 судом відмовлено.
У період з 23.09.2024 по 04.11.2024 у вказаному кримінальному провадженні не проведено жодної слідчої (розшукової) дії.
Підсумково у Висновку від 03.12.2024 було зазначено, що у названому досудовому розслідуванні позивачем не забезпечена організація належного рівня досудового розслідування.
Згідно з викладеними у Висновку обставинами, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42024222020000009 від 31.01.2024 здійснювалось СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.
27.03.2024 т.в.о. начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Денисенком О. О. було відібрано пояснення у ОСОБА_8 , ліквідатора ФОП ОСОБА_9 за період з 31.05.2011 по 12.04.2012. Долучено довідки ПНД, НД відносно ОСОБА_8 
26.04.2024 позивачем було направлено клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме документів судових справ про визнання банкрутом Телитченко А. О., ОСОБА_9 до Фрунзенського районного суду м. Харкова, за результатами розгляду 07.05.2024 клопотання задоволено частково.
29.06.2024, без проведення будь-яких слідчих дій, кримінальне провадження № 42024222020000009 від 31.01.2024 було закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.
10.07.2024 постановою прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харків Харківської обласної було скасовано постанову про закриття кримінального провадження, як незаконну та необґрунтовану.
16.09.2024 було направлено запит до Господарського суду Харківської області на ознайомлення з матеріалами судової справи, за результатами розгляду запиту отримано відмову в ознайомленні з повідомленням, що володілець сам виготовить необхідні матеріали.
У період з 16.09.2024 по 04.11.2024 у вказаному кримінальному провадженні не було проведено жодної слідчої (розшукової) дії.
Підсумково у Висновку було зазначено, що у названому досудовому розслідуванні позивачем ані особисто у якості слідчого, ані у спосіб контролю як керівником органу досудового розслідування не була забезпечена організація належного рівня досудового розслідування.
У межах службового розслідування відносно позивача була складена службова характеристика від 11.02.2025 виключно позитивного змісту (т. 1 а.с. 117).
19.12.2024 пунктом 2 наказу ГУНП в Харківській області від 19.12.2024 № 1289 до  позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Позивач був ознайомлений із Наказом№ 1289 шляхом проставлення особистого фізичного власноручного підпису – 26.12.2024 (т. 1 а.с. 92).
Згідно з наказом ГУ НП в Харківській області від 31.12.2024 № 1335 до пункту 2 наказу ГУ НП в Харківській області від 19.12.2024 № 1289 були внесені зміни в частині виправлення по батькові позивача. (т. 1 а.с. 90).
Не погоджуючись з правомірністю Наказу № 1289 в частин, що стосується позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та доведеності під час службового розслідування обставин неналежного ставлення позивача до виконання обов`язків за посадою з причин, відображених у Висновку, в той час як твердження позивача про належне виконання обов`язків за посадою заступника начальника слідчого відділення Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області у перелічених у Висновку кримінальних провадженнях не підтверджені жодним доказом і спростовуються фактами прийняття органами прокуратури рішень про скасування винесених слідчим постанов про закриття кримінальних проваджень).
При цьому, на переконання суду першої інстанції, Дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку діяла із дотриманням критеріїв, встановлених частиною 2 статті 2 КАС України, оскільки із достатньою повнотою установила юридично значимі обставини виконання позивачем функціональних обов`язків за посадою у світлі відображених у Висновку обставин.
За висновками суду першої інстанції, службове розслідування було проведено у межах визначеного законом строку; результати проведеного службового розслідування виявили та підтвердили факт вчинення позивачем, як керівником органу досудового розслідування, порушень службової дисципліни за рахунок недотримання вимог ч.2 ст.9, ч.1 ст.25, ч.1 ст.28, ст.39, ч.1 ст.92 КПК України, дисциплінарне покарання було застосовано суб`єктом владних повноважень у межах стоку у шість місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку поліцейського.
Відхиляючи доводи ОСОБА_1 про неоголошення оскарженого наказу особовому складу, суд дійшов висновку, що такі обставини не можуть бути підставою для визнання протиправним Наказу № 1289, оскільки не спростовують факту вчинення позивачем, відображеного у Висновку дисциплінарного проступку.
На переконання суду першої інстанції, зазначення в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності неправильних даних в частині написання по батькові позивача ( ОСОБА_10 замість ОСОБА_11 ), з огляду на те, що наказом ГУНП в Харківській області від 31.12.2024 № 1335 до пункту 2 Наказу № 1289 були внесені зміни в частині виправлення по батькові заявника, не є підставою для визнання спірного наказу протиправним.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII).
Положеннями статті 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 за № 1179 (далі - Правила № 1179).
Зі змісту пункту 1 розділу І Правил № 1179 випливає, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. 
На виконання  приписів абзаців 1, 2 та 7 пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: 
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
За визначенням, наведеним у частині 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з пунктами 1, 6 та 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.
На виконання вимог статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За правилами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Приписами частин 2-4 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Аналогічні правові норми викладені у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893), відповідно до пункту 1 розділу ІІ якого службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 Розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування має встановити, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування (абзац другий пункту 4 Розділу V Порядку №893).
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку проводиться службове розслідування, підставою для призначення якого, є, зокрема, рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, за результатами проведення якого у разі встановлення вини поліцейського видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення.
Колегією суддів встановлено, що на підставі рапорту заступника начальника ГУНП в Харківській області – начальника слідчого управління полковника поліції Болвінова С. П. від 12.11.2024 № 28956/119-02/24-2024 перед керівництвом ГУНП в Харківській області ініційовано проведення службового розслідування за фактом неналежного розслідування кримінальних проваджень: № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42021222020000038, № 42024222020000009, № 42021222020000137.
З аналізу вищенаведених норм права та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що рапорт заступника начальника ГУНП в Харківській області є належною та достатньою підставою для призначення службового розслідування шляхом видання наказу ГУНП в Харківській області від 19.11.2024 № 2470 «Про призначення службового розслідування».
З метою перевірки викладених у рапорті фактів, проведення повного, усебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин учинення поліцейськими слідчого управління ГУНП в Харківській області дисциплінарних проступків, установлення причин і умов їх вчинення, ступеня тяжкості дисциплінарних проступків, на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 19.11.2024 №2470, призначено службове розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії з числа працівників СУ ГУНП в Харківській області.
Так, за результатами проведеного службового розслідування відповідачем складено Висновок, який покладено в основу оскаржуваного Наказу № 1289.
Колегією суддів встановлено, що нормативною підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідачем зазначено недотримання ОСОБА_1 частини другої статті 9 КПК України, частини першої статті 25 КПК України, частини першої статті 28 КПК України, статті 39 КПК України, підпункту 2 пункту 3 розділу VI пункту 4 розділу V Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570 (далі – Положення № 570), фактичною ж підставою слугувало неналежне виконання позивачем обов`язку всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, невжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, невиконання процесуальних дій та неприйняття процесуальних рішень у розумні строки, не організація досудового розслідування та не забезпечення проведення старшим слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майором поліції Воронкіною Я. О. всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42024222020000009.
Так, згідно з частиною 1 статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За наведеними у пунктах 5, 8 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України визначеннями досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження; керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, заступники зазначених посадових осіб у межах своїх повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 25 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з частиною 1 статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
За приписами частини 1 статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
На виконання частини 3 статті 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що процесуальна діяльність слідчого та керівника органу досудового розслідування повинна бути спрямована, зокрема, але не виключно на достовірне з`ясування у межах розумних строків питань про наявність події та складу кримінального правопорушення, про наявність винної у вчиненні кримінального правопорушення особи і завершення досудового розслідування у максимально стислі та розумні строки.
З наявної в матеріалах справи копії витягу з наказу ГУНП в Харківській області від 01.03.2021 № 121 о/с (том 1 а.с. 28), колегією суддів встановлено, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону № 580- VIII капітана поліції ОСОБА_1 /0087140/ переміщено на посаду заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області.
Так, відповідно до функціональних обов`язків заступника начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітана поліції Денисенка О. О. (том 1 а.с. 100-105), заступник начальника слідчого відділу, зокрема, забезпечує:
- проведення слідчими відділу всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування кримінальних правопорушень, підслідних слідчим органів внутрішніх справ;
- ужиття заходів з покращення якості досудового розслідування, дотримання процесуальних строків розслідування кримінальних правопорушень, забезпечення прав і законних інтересів громадян;
- здійснює контроль за обґрунтованістю прийняття слідчими рішень про закриття кримінальних проваджень та за забезпеченням слідчими законності при розслідуванні кримінальних проваджень.
Крім того, відповідно до приписів пункту 3 Розділу VІ Положення № 570 при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний:
1) забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків;
2) забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження.
З вищенаведеного нормативного регулювання та функціональних обов`язків позивача вбачається, що ОСОБА_1 , як слідчий та особа, що займає відповідальну посаду заступника начальника слідчого відділу, зобов`язаний при проведенні досудового розслідування особисто забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків із дотриманням прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження та вживати усіх заходів для здійснення контролю за дотриманням вищенаведених критеріїв іншими працівниками слідчого відділу, що перебувають у його підпорядкуванні.
З матеріалів службового розслідування встановлено та не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 безпосередньо здійснювалось досудове розслідування;
- з 11.02.2022 у кримінальному провадженні № 42021222020000038 від 05.05.2021 за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 191 Кримінального Кодексу України;
- з 25.08.2021 - дати призначення слідчим до 19.09.2021 - дати доручення проведення досудового розслідування старшому слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні № 42021222020000137 від 16.08.2021 за ознаками злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального Кодексу України;
- з 25.08.2021 - дати призначення слідчим до 26.10.2022 - дати доручення проведення досудового розслідування колишньому т.в.о. старшого дізнавача СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майору поліції Воронкіній Я. О., у кримінальному провадженні № 12021226220000259 від 03.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 191 Кримінального Кодексу України.
У кримінальному провадженні № 42024222020000027 від 23.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального Кодексу України проведення досудового розслідування 26.04.2024 доручено старшому слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майору поліції ОСОБА_3 .
У кримінальному провадженні № 42024222020000009 від 31.01.2024 за ознаками злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального Кодексу України досудове розслідування здійснювалось старшим слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області  майором поліції Воронкіною Я. О.
На переконання колегії суддів, встановлені дисциплінарною комісією та підтверджені матеріалами справи обставини щодо направлення загалом 9 вимог на отримання інформації та документів, підготовки 7 клопотань на отримання тимчасового доступу до речей та документів, отримання 3 ухвал суду та проведення 2 тимчасових доступів до речей та документів, підготовки 7 клопотань про проведення обшуку (з яких судом задоволено 1), проведення 1 обшуку та допит в якості свідків 3 осіб, не надання доручень оперативному підрозділу в порядку статті 40 КПК України та призначення 1 судової будівельно-технічної експертизи заступником начальника СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області Денисенком О. О. протягом 2021 - 2024 років у кримінальному провадженні 42021222020000038 від 05.05.2021 за відсутності жодних рішень за результатами досудового розслідування, свідчить про неналежне проведення слідчих дій у межах кримінального провадження № 42021222020000038 від 05.05.2021 та не вжиття ОСОБА_1 достатніх заходів для забезпечення повного, усебічного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків, що свідчить про обґрунтованість висновків дисциплінарної комісії щодо неналежного виконання позивачем своїх функціональних обов`язків.
Доводи позивача, викладені у додаткових поясненнях від 11.06.2025 про те, що на теперішній час у кримінальному провадженні № 42021222020000038 від 05.05.2021 вирішується питання про підготовку повідомлення про підозру та її вручення з метою притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності з подальшим накладенням арешту на майно, що необхідно для відшкодування завданої шкоди, не спростовують аргументів відповідача, наведених у Висновку від 03.12.2024, оскільки такі дії вчинені вже після проведення службового розслідування та винесення спірної догани.
Так, наданою позивачем до суду апеляційної інстанції інформацією по кримінальному провадженню № 42021222020000038 (том 2 а.с. 157) підтверджено, що лише 23.05.2025, тобто, вже під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції на адресу Харківської міської ради направлено запит з метою залучення до участі у кримінальному провадженні представника територіальної громади м. Харкова для подальшого заявлення ним цивільного позову з метою відшкодування підрядником завданої матеріальної шкоди.
Посилання позивача на вжиття заходів з метою вирішення питання про місцезнаходження ФОП ОСОБА_4 з метою вирішення питання про складання та вручення останньому повідомлення про підозру у вчиненні даного злочину є загальними за відсутності наведення будь-якої конкретики, які саме заходи вживаються з метою здійснення повного, всебічного та швидкого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та не зазначено обставини, які перешкоджали здійснювати такі слідчі дії протягом 2021 – 2024 років.
З приводу кримінальних проваджень № 42021222020000137, № 42024222020000027, № 12021226220000259 та № 42024222020000009, слід зазначити, що під час розгляду справи, доказів наявності об`єктивних даних, які б засвідчували існування нездоланних та непереборних перешкод для організації контролю за належним ефективним виконанням функцій слідчих працівниками очолюваного позивачем органу досудового розслідування та проведення ефективного досудового розслідування під час особистого виконання функцій слідчого, з огляду на встановлені дисциплінарною комісією обставини щодо не допиту жодної особи в межах їх проведення, не виконання жодного клопотання експертів, неодноразового прийняття передчасних рішень про закриття кримінального провадження, не проведення жодної слідчої (розшукової) дії у загальний період з 09.02.2024 по 04.11.2024, позивач до суду не подав.
Надані позивачем до суду апеляційної інстанції Інформації про хід досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 42021222020000137, № 42024222020000027, № 12021226220000259 та № 42024222020000009 підтверджують лише обставини того, що відповідні слідчі дії почали вживатись вже після винесення спірного Наказу № 1289.
Так, у кримінальному провадженні № 42021222020000137 лише 29.05.2025 призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено ХНДЕКЦ МВС України.
За кримінальним провадженням № 42024222020000027 проінформовано, що слідчі дії тривають, без жодної конкретизації.
Прийняття постанови від 11.06.2025 у кримінальних провадженнях №12021226220000259 та № 42024222020000009 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 191 КК України, жодним чином не спростовують невчинення позивачем відповідних дій щодо організації контролю за належним ефективним виконанням функцій слідчих працівниками очолюваного позивачем органу досудового розслідування та проведення ефективного досудового розслідування під час особистого виконання функцій слідчого протягом тривалого часу (з 25.08.2021 по 03.12.2024)
Жодних доказів на спростування доводів дисциплінарної комісії, покладених в основу Наказу № 1289 щодо не забезпечення позивачем організації контролю за належним ефективним виконання функцій слідчих працівниками очолюваного ним органу досудового розслідування та проведення ефективного досудового розслідування під час особистого виконання функцій слідчого у загальний період з 25.08.2021 по 19.09.2021, з 25.08.2021 по 26.10.2022, з 09.02.2024 по 04.11.2024 позивачем не надано ані під час проведення службового розслідування, ані до суду першої та другої інстанцій.
Діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них. Поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі № 804/8515/17.
З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини щодо неналежного проведення слідчих дій ОСОБА_1 , як слідчим особисто, та не вжиття достатніх заходів для забезпечення повного, усебічного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків, не забезпечення організації контролю за належним ефективним виконання функцій слідчих працівниками, як керівником очолюваного ним органу досудового розслідування у межах кримінальних проваджень №42021222020000038, № 42021222020000137, № 42024222020000027, № 12021226220000259 та № 42024222020000009 протягом 2021 - 2024 років, колегія суддів дійшла висновку про доведення під час апеляційного перегляду правомірності висновків службового розслідування щодо допущення позивачем у спірних правовідносинах дій, які у розумінні статті 12 Дисциплінарного статуту є дисциплінарним проступком.
При цьому, колегія суддів зауважує, що твердження позивача про упереджене ставлення до нього голови дисциплінарної комісії Настенка А. В., ґрунтуються лише на припущеннях апелянта про можливу зацікавленість вищевказаної особи у результатах проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням № 42021222020000038 та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.
Зі змісту частини 4 статті 15 Дисциплінарного статуту вбачається, що забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.
Однак, позивачем не наведено таких обставин, а судом апеляційної інстанції не встановлено наявності у складі дисциплінарної комісії, яка проводила службове розслідування щодо ОСОБА_1 , осіб, які є підлеглими позивача, або сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, або осіб, зацікавлених у результатах розслідування.
Надаючи оцінку доводам позивача стосовно порушення строків службового розслідування колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 3 статті 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що датою, з якої розпочато службове розслідування у спірних правовідносинах на підставі наказу ГУ НП в Харківській області від 19.11.2024 № 2470 є 19.11.2024 (том 1, а.с. 8).
Згідно з положеннями частин 5, 6 статті 26 Дисциплінарного статуту, за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Висновок службового розслідування затверджено 03.12.2024, тобто на 14 день від його початку, таким чином 15-денний строк на його проведення порушено не було.
Таким чином, встановлені у справі вищевказані фактичні обставини дозволяють дійти висновку про дотримання відповідачем положень частини 3, 5, 6 Дисциплінарного статуту в частині строків проведення службового розслідування.
Посилання ОСОБА_1 на невірне первинне зазначення у спірному Наказі № 1289 по батькові позивача « ОСОБА_10 » замість вірного « ОСОБА_11 » та підрозділу в якому проходив службу позивач не є підставою для скасування спірного наказу, оскільки відповідачем після виявлення помилок, з метою приведення управлінських документів у відповідність до фактичних обставин наказом ГУНП в Харківській області від 31.12.2024 № 1335 до пункту 2 наказу ГУНП в Харківській області від 19.12.2024 № 1289 “Про застосування дисциплінарних стягнень” були внесені зміни в частині уточнення по батькові позивача: замість помилкового « ОСОБА_10 » вказано правильне « ОСОБА_11 », що відповідає пункту 92 Постанови № 55.
Також наказом ГУНП в Харківській області від 21.02.2025 № 617 внесено зміни до частини наказу ГУНП в Харківській області від 19.11.2024 № 2470 «Про призначення службового розслідування», зокрема, у частині виправлення помилково зазначеного підрозділу, стосовно якого проводилося службове розслідування, що свідчить про дотримання принципів правової визначеності та належного документування управлінської діяльності відповідачем.
Щодо правомірності застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як догана, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.
При цьому, колегією суддів взято до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.09.2020 у справі № 360/4790/19, відповідно до якого питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.
Зважаючи на доведення відповідачем у цій справі недотримання позивачем службової дисципліни, дискрецію ГУНП в Харківській області в частині визначення виду стягнення, відсутні підстави стверджувати, що обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення у виді догани є неправомірним.
Оскільки доводи позивача, покладені в основу позову та апеляційної скарги, визнано безпідставними, а суд апеляційної інстанції не встановив процедурних порушень із боку ГУНП в Харківській області під час проведення службового розслідування та видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, при прийнятті якого відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування спірного Наказу № 1289.
Колегія суддів відхиляє доводи позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке виразилось у прийнятті до уваги відзиву на позовну заяву, поданого відповідачем з пропуском 15-денного строку після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, оскільки ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 по справі № 520/35838/24 відмовлено у продовженні процесуального строку на подання відзиву, а в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції прямо вказано про не надання оцінки доводам відповідача, викладеним у відзиві, під час вирішення спірних правовідносин.
При цьому, колегія суддів зазначає, що за правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, ураховуючи те, що питання встановлення належності чи неналежності доказів, їх достатності, а також оцінка цих доказів, належать до компетенції судів та є дискреційним повноваженням суду, що здійснює розгляд справи, з урахуванням важливості впливу таких доказів на результат розгляду справи, колегія суддів не вбачає порушень процесуального законодавства судом першої інстанції в частині дослідження долучених відповідачем до відзиву письмових доказів.
З досліджених матеріалів справи колегією суддів також встановлено, що відповідачем, за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 04.03.2025 та 12.03.2025 надавались до суду першої інстанції додаткові пояснення з додатками, які були зареєстровані відділом документального забезпечення Харківського окружного адміністративного суду 05.03.2025 за вх.№ 01-26/21961/25 та 13.03.2025 за вх. № 01-26/25140/25. До вказаних пояснень відповідачем долучено квитанції № 2836677 та № 2905127 про доставку вищезазначених документів до зареєстрованого електронного кабінету ОСОБА_1 04.03.2025 о 17 год 10 хв та 12.03.2025 о 18 год 03 хв, що спростовує доводи позивача про не направлення на його адресу таких документів, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості ознайомитись з їх змістом.
Щодо неправомірного надання до матеріалів судової справи матеріалів кримінальних проваджень, які вказані у висновку службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Як вбачається з матеріалів службового розслідування, інформація в тому числі і матеріали 5 кримінальних проваджень № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42024222020000009, № 42021222020000137, № 42021222020000038 були надані до керівництва СУ ГУНП в Харківській області для заслуховування стану вказаних кримінальних проваджень.
Як зі змісту супровідного листа про передачу на виконання вказаних кримінальних проваджень до СУ ГУНП за підписом начальника СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області Маник І. А. від 30.10.2024 за вих. № 20450/119-89/03-2024, так і з матеріалів службового розслідування вбачається, що слідчим, який здійснює досудове розслідування у кримінальних провадженнях не встановлювалась заборона на використання відомостей досудового розслідування. Тобто слідчий не виносив спеціальну постанову про обмеження (заборону) розголошення відомостей. 
Отже, використання цієї інформації в межах службового розслідування, та в подальшому використання такої інформації з метою належного представництва інтересів відповідача в суді не суперечить вимогам статті 222 КПК України, а розгляд такої інформації в дисциплінарному провадження та її згадка у відзиві/поясненнях чи рішенні суду, не порушує приписів статті 222 КПК України та не становить незаконного розголошення таємниці досудового розслідування, оскільки відсутня спеціальна заборона слідчого на розголошення таких відомостей.
Крім того, слід зазначити, що стверджуючи про порушення відповідачем та судом першої інстанції таємниці досудового розслідування, позивач безпосередньо надав до матеріалів справи додаткові пояснення, в яких виклав актуальну інформацію по кримінальним провадженням № 12021226220000259, № 42024222020000027, № 42024222020000009, № 42021222020000137, № 42021222020000038.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Зважаючи на результат апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 по справі № 520/35838/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено та підписано 08.07.2025.