ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5484/25 Справа № 213/4636/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року                                                         м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання Лідовська А.А.
сторони
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач- Акціонерне товариство "ПриватБанк", 
третя особа - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №1243 (ТСЦ МВС №1243),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Романенко Олена Сергіївнана рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року, ухвалене суддею Алексєєвим О.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 25 лютого 2025 року,
УСТАНОВИВ

У листопаді 2024 року позивач  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства "ПриватБанк", третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №1243 (ТСЦ МВС №1243) про захист прав споживача шляхом визнання права власності на транспортний засіб.
В обґрунтування позову зазначила, що 24 лютого 2021 року між сторонами укладено договір фінансового лізингу, за умовами якого банк зобов`язався набути у власність транспортний засіб і надати це майно за плату в тимчасове користування, позивач – сплачувати лізингові платежі з відшкодування витрат банку, пов`язаних з виконанням договору. По закінченню строку лізингу до позивача переходить право власності на предмет лізингу. Предметом лізингу є автомобіль Fiat 500L, номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску. Позивач повністю сплатила всі належні до сплати платежі. 28 лютого 2023 року між сторонами складений акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності за фінансовим лізингом. 
Крім того, 28 лютого 2023 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу спірного автомобіля, за умовами якого позивач зобов`язана у десятиденний строк з дня підписання цього договору здійснити перереєстрацію товару на своє ім`я. 
28 лютого 2023 року сторонами підписано акт приймання-передачі транспортного засобу, відповідно до якого позивач прийняла спірний автомобіль. Відповідач видав позивачу довіреність від 28 лютого 2023 року, якою уповноважив її здійснити перереєстрацію спірного автомобіля. 
24 вересня 2024 року позивач з метою перереєстрації спірного автомобіля на своє ім`я звернулася до третьої особи, проте отримала відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника – відповідача. 
Відповідно до п.2.4 договору лізингу предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії договору. Незважаючи на виконання позивачем умов договору фінансового лізингу в повному об`ємі, фактичне передання відповідачем спірного автомобіля у власність позивача, він залишається власністю відповідача, оскільки позивач позбавлена можливості здійснити його перереєстрацію на власне ім`я.
Просила суд визнати за позивачем право власності на спірний автомобіль.
Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ПриватБанк", Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС №1243 (ТСЦ МВС №1243) про захист прав споживача шляхом визнання права власності на транспортний засіб.
Позивач ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Романенко О.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб - автомобіль Fiat 500L, 2015 року випуску.
При цьому, скаржник зазначає, що позивач виконала умови Договору фінансового лізингу в повному обсязі, проте автомобіль залишається власністю відповідача, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості здійснити перереєстрацію транспортного засобу на своє ім`я, і вказана обставина стала причиною звернення позивача до суду з позовом про захист прав споживачів, шляхом визнання права власності на спірний автомобіль.
Представник позивача не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов подано до неналежного відповідача та позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки з боку відповідача відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав позивача, а саме: право власності на автомобіль.
Адвокат Романенко О.С. вказує на те, що позивач звернулася до суду із позовною вимогою про захист її права, як споживача, шляхом визнання права власності на спірний автомобіль. Зазначає, що спір між сторонами виник з правовідносин, що виникають у зв`язку з укладенням договору фінансового лізингу, який регулюється положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».
Представник позивача звертає увагу на те, що позивач виконала свої зобов`язання за Договором фінансового лізингу і сплатила на користь Банку передбачені договором платежі, що підтверджено Актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, Договором купівлі-продажу предмету лізингу, Актом прийому – передачі транспортного засобу, а відтак право власності на спірний автомобіль мало перейти до позивача з 28 лютого 2023 року, проте перереєструвати автомобіль на ім`я позивача виявилось неможливим через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника – АТ КБ «ПриватБанк».
Адвокат Романенко О.С. зазначає, що неможливість зареєструвати автомобіль за собою порушує право власності позивача, оскільки остання не може у повній мірі розпоряджатися автомобілем (продати автомобіль, передати в оренду чи розпорядись ним іншим способом), так як реєстраційне посвідчення на спірний автомобіль зареєстроване на відповідача АТ КБ «ПриватБанк», тому на думку представника позивача є всі підстави вважати, що право власності позивача на спірне авто фактично не визнається.
Представник позивача вважає, що саме відповідач мав зняти транспортний засіб з реєстраційного обліку, в якому автомобіль зареєстрований за відповідачем та тим самим надати можливість позивачу перереєструвати авто на ім`я власника, тобто позивача. Однак відповідач вказані дії не виконав, надавши позивачу Довіреність, якою уповноважив останню представляти інтереси Банку в питаннях перереєстрації спірного автомобіля.
Окремо адвокат зазначила, що саме реєстрація автомобіля в повноважених органах МВС з подальшою видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є офіційним підтвердженням права власності на транспортний засіб, оскільки саме в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначається його власник. Представник позивача вважає, що оскільки відповідач не виконав умови укладеного з позивачем договору фінансового лізингу щодо передання права власності на спірне авто (в тому числі виключення відповідача в реєстрі рухомого майна, як власника спірного автомобіля), він порушив права позивача, як споживача фінансової послуги, а тому порушене право власності позивача підлягає захисту.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача, представник відповідача Пелих Я.М., посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
09.04.2025 та 13.06.2025 через підсистему «Електронний суд» від представників Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) Грецингер В.М. та М`ясоєдової К.О. надійшли заява про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 10.06.2025 на 13.20 год та на 01.07.2025 на 14.40 годин за відсутності представника сервісного центру та прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку представника позивача Романенко О.С., яка, підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просила їх задовольнити, скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги  ОСОБА_1 , представник відповідача Пелих Я.М., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони позивача з викладених у відзиві підстав, рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 лютого 2021 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу №KRІ0A!00000883.
Відповідно до пункту 2.2. вказаного договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в статті 14 п.14.1 цього договору 1 (специфікації), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або чинним законодавством України).
Згідно з додатком 1 до договору фінансового лізингу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» передає позивачу у лізинг транспортний засіб марки Fiat 500L, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .
28 лютого 2023 року сторонами договору фінансового лізингу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позивачем підписано акт приймання-передачі транспортного засобу.
Згідно з актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 28 лютого 2023 року, який підписано позивачем та представником відповідача, сторони засвідчили, що всі зобов`язання відповідно до договору №KRІ0A!00000883 від 24 лютого 2021 року було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов`язань за ним сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором. Предмет лізингу автомобіль Fiat 500L, номер кузова НОМЕР_2 разом з провідними документами передано у власність лізингоодержувачу.
28 лютого 2023 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір №б/н купівлі-продажу предмету лізингу.
Пунктом 1.1. договору № б/н купівлі-продажу предмету лізингу передбачено, що у зв`язку з повним розрахунком між покупцем та продавцем за предмет лізингу до дати укладення цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю спірний автомобіль, а покупець зобов`язується прийняти товар на умовах, визначених цим договором.
28 лютого 2023 року відповідач видав на ім`я позивача довіреність, якою уповноважив її представляти інтереси банку в Територіальних сервісних центрах МВС з метою перереєстрації спірного автомобіля.
Позивач 24 вересня 2024 року, звернувшись до ТСЦ МВС №1243, отримала лист, яким повідомлено, що в Єдиному реєстрі боржників наявні відомості про АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно з п.15 Порядку у разі звернення до сервісного центру МВС щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не проводиться, крім випадків, не пов`язаних з його відчуженням, або в разі звернення для перереєстрації транспортного засобу, придбаного на електронних торгах або отриманого в рахунок погашення боргу в порядку, встановленому ст.61 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі цього позивачу відмовлено в перереєстрації на іншого власника транспортного засобу.
Станом на 07 листопада 2024 року в Єдиному реєстрі боржників 229 записів про боржника АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні її позовних вимог, на підставі досліджених та оцінених доказів, виходив з того, що з боку відповідача відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав позивача, а саме: права власності на автомобіль, а тому позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача та обрано неефективний спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є підставами для відмови в задоволенні позову.
При цьому, судом встановлено, що сторонами виконано умови договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт приймання-передачі транспортного засобу, відповідачем видано на ім`я позивача довіреність з метою перереєстрації автомобіля. Таким чином, відповідачем виконано всі умови договору лізингу, передано позивачу всі необхідні документи для здійснення перереєстрації транспортного засобу, право власності позивача на спірний автомобіль визнається та не оспорюється, перешкод у реєстрації позивачем права власності на транспортний засіб не чиниться.
Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами представника позивача Романенко О.С., викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».
Відповідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Відповідно статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.
Згідно ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (надалі - Порядок), затверджених постановою КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року(надалі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
Пункт 1 Порядку передбачає, що на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.
Згідно з пунктом 8 цього Порядку державна реєстрація ТЗ проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) ТЗ, відповідність конструкції ТЗ установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) фізичної особи (для внутрішньо переміщених осіб - місце проживання на підставі відповідних документів) або місцезнаходження та стоянки юридичної особи, за якою реєструється транспортний засіб (пункт 24 Порядку).
Перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників-юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери (п.33 Порядку).
Згідно з Положенням про територіальний сервісний центр МВС на них покладено повноваження щодо скасування в установленому законодавством України порядку реєстрації/обліку транспортних засобів.
Стаття 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку призначених для експлуатації на вулично-шляховій мережі загального користування транспортних засобів усіх типів здійснюють територіальні сервісні центри МВС у Дніпропетровській області, як структурні підрозділи територіального органу МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС).
Таким чином, регіональні сервісні центри проводять комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку транспортних засобів.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1.ст.4 ЦПК України).
Згідно з вимогами ст. 76, 78, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який нерозривно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу у відповідних органах.
Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 166/817/22.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 лютого 2021 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу №KRІ0A!00000883 за умовами якого банк зобов`язався набути у власність транспортний засіб і надати це майно за плату в тимчасове користування, а позивач – сплачувати лізингові платежі з відшкодування витрат банку, пов`язаних з виконанням договору. По закінченню строку лізингу до позивача переходить право власності на предмет лізингу -автомобіль Fiat 500L, номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску.
Актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 28 лютого 2023 року, який підписано сторонами, встановлено, що всі зобов`язання відповідно до договору №KRІ0A!00000883 від 24 лютого 2021 року було належним чином виконано, претензій стосовно договору та зобов`язань за ним сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором. Предмет лізингу автомобіль Fiat 500L, номер кузова НОМЕР_2 разом з провідними документами передано у власність лізингоодержувачу.
Також 28 лютого 2023 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір №б/н купівлі-продажу предмету лізингу.
28 лютого 2023 року відповідач видав на ім`я позивача довіреність, якою уповноважив її представляти інтереси банку в Територіальних сервісних центрах МВС з метою перереєстрації спірного автомобіля.
Як встановлено судом,  автомобіль Fiat 500L, номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, перебуває в користуванні і володінні позивача ОСОБА_1 , оскільки був переданий їй за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном позивач не має можливості.
У судовому засіданні встановлено, що відповідачем АТ КБ «Приватбанк» не заперечується право власності позивача на транспортний засіб, оскільки позивачем у повному обсязі виконані умови договору лізингу перед відповідачем. Банк вчинив усі необхідні дії для перереєстрації транспортного засобу за позивачкою, зокрема, видав усі документи, які вимагалися для такої перереєстрації.
Однак, при зверненні до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях ТЦС МВС №1243 з метою реєстрації транспортного засобу позивачці відмовлено у перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з тим, що АТ КБ «Приватбанк» значиться в Єдиному реєстрі боржників.
З системного аналізу наведених правових норм чинного законодавства слідує, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17, від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 року у справі №569/17272/15-ц.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 року у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 року у справі №910/2861/18).
Велика Палата Верховного суду у постанові від 12.03.2019 року у справі № 911/3594/17 зробила висновок, що за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно.
Виходячи з системного аналізу підстав поданого позову у взаємозв`язку з обставинами справи та обраним позивачем способом захисту порушеного права, апеляційний суд зауважує, що обставини наявності відповідача в Єдиному реєстрі боржників для даного спору щодо визнання права власності на транспортний засіб не мають правового значення, оскільки перереєстрація права власності на користь лізингоодержувача не може бути обмежена жодною третьою особою та у спірних правовідносинах визначальним є виконання умов договорів фінансового лізингу як правомірна підстава набуття позивачем права власності.
Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що сторонами виконано умови Договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки Fiat 500L, номерний знак  НОМЕР_1 , 2015 року випуску  мало перейти до позивачки з 28.02.2023 року, проте перереєстрація вказаного автомобіля на ім`я позивачки неможлива через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника АТ КБ «Приватбанк» (попереднього власника), повинен був дійти висновку про наявність підстав для захисту порушених прав позивачки, шляхом визнання за нею права власності на автомобіль марки Fiat 500L, номерний знак  НОМЕР_1 , 2015 року випуску.  
Водночас, згідно статті 34 Закону України «Про дорожній рух», у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.
Пунктом 15 Порядку №1388 визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985.
При цьому суд першої інстанції не врахував, що перереєстрація транспортного засобу на підставі договору фінансового лізингу не підпадає під виключення зазначені в п. 15 Порядку 1388.
Відповідно до поможень ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, за встановлених апеляційним переглядом обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі встановив дійсні обставини справи та дійшов невірного висновку, позов пред`явлено до неналежного відповідача та позивачем обрано неефективний спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового про задоволення позову.
Керуючись ст.ст.367,374, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник – адвокат Романенко Олена Сергіївназадовольнити.
Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на транспортний засіб – автомобіль марки Fiat 500L, 2015 року випуску, номер кузова (шассі) НОМЕР_2 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: