ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2025 р.                              Справа № 910/5824/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Ходаківської І.П. 

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон Сервіс"
про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 (повне рішення складено та підписано 14.11.2024) (суддя Ломака В.С.)

у справі № 910/5824/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон Сервіс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина"
про стягнення 65 300,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" (далі -                                    ТОВ "Інвестбудгаличина", відповідач) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі № 910/5824/24 залишено без змін.
30.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон Сервіс" (далі - ТОВ "Акрон Сервіс", позивач) про ухвалення додаткового рішення (подана через систему "Електронний суд" 29.04.2025), в якій заявник просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. До заяви додано докази понесення відповідних витрат.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.04.2025 зазначену заяву передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.
02.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Інвестбудгаличина" надійшли заперечення на клопотання (заяву) у справі № 910/5824/24 (подані через систему "Електронний суд" 01.05.2025), в яких відповідач просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу за заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо ТОВ "Інвестбудгаличина".
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
З урахуванням викладеного, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П. прийнято до розгляду заяву ТОВ "Акрон Сервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5824/24; постановлено розгляд зазначеної заяви здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
12.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Акрон Сервіс" надійшли додаткові пояснення у даній справі (подані через систему "Електронний суд"  09.05.2025).
Від ТОВ "Інвестбудгаличина" до Північного апеляційного господарського суду 13.05.2025 також надійшли додаткові пояснення в даній справі (подані через систему "Електронний суд" 12.05.2025), в яких відповідач заперечує проти додаткових пояснень позивача і просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу за заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо ТОВ "Інвестбудгаличина".
Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, зазначена заява про ухвалення додаткового рішення розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.  
Колегія суддів апеляційної інстанції, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) заяву ТОВ "Акрон Сервіс" про ухвалення додаткового рішення у даній справі, дійшла висновку про її  часткове задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Отже, за умовами ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:                                                                               
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тобто стороні надано право подати відповідні докази як до закінчення судових дебатів, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Інвестбудгаличина" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у даній справі ТОВ "Акрон Сервіс" навело попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зазначивши, що орієнтовний розмір судових витрат, які позивач очікує понести під час розгляду справи Північним апеляційним господарським судом, становить 7 000,00 грн. Також, позивач повідомив суд, що докази, які підтверджують розмір понесених судових витрат, будуть надані суду протягом п`яти днів із дня проголошення рішення, оскільки завершення надання професійної правничої допомоги у даній справі безпосередньо пов`язано з датою винесення судом апеляційної інстанції рішення, позаяк після його винесення Адвокатське бюро "Дмитра Штепи" (далі - АБ "Дмитра Штепи") складає та підписує акт надання послуг  з професійної правничої допомоги та передає його на підпис позивачу. Цей акт виступає одним із доказів щодо обсягів наданих послуг, а відтак може бути наданий суду лише протягом п`яти днів після винесення рішенні по суті спору.  
Суд враховує, що заява ТОВ "Акрон Сервіс" про ухвалення додаткового рішення з відповідними доказами подана 29.04.2025 в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції ТОВ "Акрон Сервіс" надано суду копії:
- договору № 25/25 про надання професійної правничої допомоги від 27.01.2025, укладеного між АБ "Дмитра Штепи" (Бюро) та ТОВ "Акрон Сервіс" (Клієнт) (далі - Договір);
- додаткової угоди № 1 від 13.02.2025 до Договору;
- акта від 29.04.2025 про прийняття-передачу наданої правничої допомоги відповідно до Договору (додаткова угода № 1 від 13.02.2025);
- розрахунку від 29.04.2025 судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені та будуть понесені ТОВ "Акрон Сервіс" у зв`язку з розглядом апеляційною інстанцією справи № 910/5824/24;
- рахунків-фактур № 52 від 18.02.2025 на суму 2 500,00 грн, № 61 від 28.02.2025 на суму 2 500,00 грн, № 101 від 29.04.2025 на суму 2 000,00 грн;
- платіжних інструкцій № 1241 від 21.02.2025 на суму 2 500,00 грн, № 1253 від 04.03.2025 на суму 2 500,00 грн;
- ордера серії ВІ № 1283718 на надання правничої допомоги ТОВ "Акрон Сервіс" на підставі Договору в Північному апеляційному господарському суді адвокатом Штепою Дмитром Юрійовичем (далі - Штепа Д.Ю.), виданого АБ "Дмитра Штепи" 27.02.2025.
Відповідно до п. 1.1 Договору Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правничу допомогу щодо надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, письмових заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.
Згідно з п. 4.1 Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правничу допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. 
Відповідно до п. 5.1 Договору правнича допомога вважається наданою після підписання акта приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).
Це Договір діє з моменту його підписання. Дія Договору припиняється 31.12.2026 (п. 6.1, 6.2 Договору).
13.02.2025 АБ "Дмитра Штепи" та ТОВ "Акрон Сервіс" уклали додаткову угоду № 1 до Договору, яка визначає порядок оплати послуг (гонорару) Бюро за надання професійної правничої допомоги у справі № 910/5824/24, яка перебуває на розгляді Північного апеляційного господарського суду за апеляційною скаргою ТОВ "Інвестбудгаличина" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2024.
Відповідно до п. 2, 3 зазначеної додаткової угоди вартість послуг з професійної правничої допомоги становить 7 000,00 грн. Оплата послуг з надання правничої допомоги здійснюється частинами у наступному порядку: а) 2 500,00 грн сплачується до 28.02.2025; б) 2 500,00 грн сплачується до 31.03.2025; в) 2 000,00 грн сплачується протягом 10 днів після стягнення коштів із ТОВ "Інвестбудгаличина".
Згідно з п. 7.1 додаткової угоди № 1 від 13.02.2025 до Договору правова допомога вважається наданою після підписання акта приймання-передачі наданої правничої допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).
29.04.2025 АБ "Дмитра Штепи" (Бюро) та ТОВ "Акрон Сервіс" (Клієнт) складено та підписано акт про прийняття-передачу наданої правничої допомоги відповідно до Договору (додаткова угода № 1 від 13.02.2025), згідно з яким Бюро надало Клієнту професійну правничу допомогу під час розгляду Північним апеляційним господарським судом справи         № 910/5824/24 за апеляційної скаргою ТОВ "Інвестбудгаличина" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 за позовом ТОВ "Акрон Сервіс" до ТОВ "Інвестбудгаличина" про стягнення заборгованості за договором № 3.02/20 виконання робіт від 03.02.2020 та за договором № 22.09/20 про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта від 01.10.2020.
У п. 2 зазначеного акта про прийняття-передачу наданої правничої допомоги наведено послуги, які надані за Договором, витрачений час та вартість наданих послуг:
- професійна правнича допомога у справі № 910/5824/24, яка включає в себе: проведення вивчення та аналізу документів, наданих Клієнтом, 6 год, 2 000,00 грн;
- ознайомлення із судовою практикою з аналогічних питань та написання позовної заяви та її подання через підсистему Електронний суд ЄСІТС, 8 год, 4 000,00 грн;
- проведення постійного моніторингу справи № 910/5824/24 в підсистемі Електронний суд ЄСІТС на предмет наявності поданих відповідачем процесуальних документів та/або прийнятих судом ухвал, пов`язаних із процедурою розгляду справи та ухваленого рішення,         3 год, 1 000,00 грн.  
Усього 17 год, 7 000,00 грн.
Такі ж відомості щодо наданих послуг наведено в розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені та будуть понесені ТОВ "Акрон Сервіс" у зв`язку з розглядом судом апеляційної інстанції справи № 910/5824/24, складеному 29.04.2025 представником позивача адвокатом Штепою Д.Ю.
Відповідач у письмових запереченнях від 01.05.2025 на заяву про ухвалення додаткового рішення зазначає, що в матеріалах справи відсутній відзив на апеляційну скаргу                     ТОВ "Інвестбудгаличина", та, відповідно, відповідач його не отримував через систему "Електронний суд". Крім того, відповідач зауважує, що адвокатом Штепою Д.Ю. також вказано, що ним було написано та подано позовну заяву через систему "Електронний суд"  по справі № 910/5824/24, однак це не відповідає дійсності, оскільки подання позовної заяви було здійснено адвокатом Горянською Крістіною Ігорівною (далі - Горянська К.І.). Тобто, фактично, адвокатом Штепою Д.Ю. не проводилися будь-які дії щодо розгляду даної справи, та він не брав участь у розгляді справи як представник позивача.
Також, відповідач посилається на те, що підлягають відшкодуванню лише витрати, які мають розумний розмір. 
Позивач, у свою чергу, у додаткових письмових поясненнях від 09.05.2025 у справі повідомляє суд, що в акті від 29.04.2025 про прийняття-передачу наданої професійної правничої допомоги відповідно до Договору було допущено описку, а саме в пункті 2 в зазначенні найменування наданої послуги. Правильним найменуванням є "Ознайомлення з судовою практикою з аналогічних питань та написання відзиву на апеляційну скаргу та його подання через підсистему електронний суд ЄСІТС". Аналогічна помилка була допущена в розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу. Дана описка була виявлена після надання відповідачем заперечень на заяву про винесення додаткового рішення, після чого ТОВ "Акрон Сервіс" та АБ "Дмитра Штепи" було складено акт коригування від 05.05.2025 та розрахунок із виправленою опискою. Проте допущена описка не впливає на обсяг наданої правничої допомоги та не може виступати підставою для відмови у винесенні додаткового рішення.  
Відповідач у додаткових письмових поясненнях від 12.05.2025 у даній справі повторно звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні докази про підготовку та подачу відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Інвестбудгаличина", поданого саме адвокатом Штепою Д.Ю. як представником ТОВ "Акрон Сервіс".
Щодо доводів відповідача про те, що в матеріалах справи відсутній відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Інвестбудгаличина", та, відповідно, відповідач його не отримував через систему "Електронний суд", колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що такі доводи не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи  міститься відзив ТОВ "Акрон Сервіс" від 27.02.2025 на апеляційну скаргу ТОВ "Інвестбудгаличина", який був врахований судом при розгляді апеляційної скарги ТОВ "Інвестбудгаличина", про що зазначено в постанові Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у даній справі в розділі "Позиції учасників справи". Зазначений відзив підписано та подано представником позивача адвокатом Штепою Д.Ю., на підтвердження повноважень якого в Північному апеляційному господарському суді до відзиву на апеляційну скаргу додано ордер на надання правничої допомоги серії ВІ № 1283718 від 27.02.2025. До відзиву на апеляційну скаргу також додано докази надсилання його (з додатками) відповідачу через підсистему "Електронний суд" - квитанцію № 2792051 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС (арк. справи 213-220).
Стосовно доводів відповідача про те, що адвокатом Штепою Д.Ю. вказано, що ним було написано та подано позовну заяву через систему "Електронний суд" по справі № 910/5824/24, однак це не відповідає дійсності, оскільки подання позовної заяви було здійснено адвокатом Горянською К.І., суд зазначає, що з додаткових письмових пояснень позивача вбачається, що в акті від 29.04.2025 про прийняття-передачу наданої правничої відповідно до Договору та в розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу, поданих позивачем, було допущено описку в найменуванні послуги, а саме замість "… написання відзиву на апеляційну скаргу та його подання через підсистему електронний суд ЄСІТС" вказано          "… написання позовної заяви та її подання через підсистему електронний суд ЄСІТС".
Однак, на переконання колегії суддів, така допущена позивачем описка не впливає на обсяг послуг із професійної правничої допомоги, наданих адвокатом позивача Штепою Д.Ю. у зв`язку з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, позаяк, як встановлено вище, надання цим адвокатом послуги з написання відзиву на апеляційну скаргу та його подання через підсистему електронний суд ЄСІТС підтверджується матеріалами справи.
Таким чином, неведені вище доводи відповідача не знайшли свого підтвердження.
Разом із тим, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;          2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;             3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України).
Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Такий висновок відповідає висновку, викладеному в постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, від 02.11.2020 у справі № 922/3548/19, від 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.
Законом України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ст. 26 Закону).
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно зі ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, в постанові від 16.02.2023 у справі № 916/1106/21.
Відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що в разі настання визначених договором про надання правової допомоги умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд звертає увагу на те, що надані учасником справи документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному ним розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18 та постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі          № 922/3787/17.
Так, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 Європейським судом з прав людини також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі                № 914/4/20.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Таких висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, в постанові від 18.05.2021 у справі                 № 918/917/19.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Вирішуючи, чи є розмір витрат ТОВ "Акрон Сервіс" на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, беручи до уваги заперечення ТОВ "Інвестбудгаличина", колегія суддів враховує, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції та апеляційного перегляду позиція позивача по суті спору не змінювалася. При цьому, доводи ТОВ "Акрон Сервіс" у суді апеляційної інстанції переважно ґрунтуються на аргументах, які наводились ним у процесі розгляду цієї справи в місцевому господарському суді.    
Таким чином, дослідивши надані ТОВ "Акрон Сервіс" докази, оцінивши його витрати з урахуванням усіх аспектів справи, беручи до уваги складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, оскільки правова позиція позивача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених ТОВ "Акрон Сервіс" витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а отже, розмір заявленого до стягнення з ТОВ "Інвестбудгаличина" в даній справі гонорару є завищеним.
З огляду на викладене, розумним та співмірним розміром витрат ТОВ "Акрон Сервіс" на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є 5 000,00 грн.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "Акрон Сервіс" про винесення додаткового рішення у справі № 910/5824/24 та стягнення з ТОВ "Інвестбудгаличина" на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в загальному розмірі 5 000,00 грн.
Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон Сервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5824/24 задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" (01011, м. Київ, вул. Печерський узвіз, буд. 19, код ЄДРПОУ 36520848) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон Сервіс" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 32, код ЄДРПОУ 41923392) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. 
3. В іншій частині в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрон Сервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5824/24 відмовити.
4. Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити господарському суду першої інстанції.
5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
6. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                І.П. Ходаківська