У х в а л а
16 червня 2025 року
м. Київ
Справа № 202/4551/24
Провадження № 61-6063ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Антонов Євген Федорович (далі - адвокат),
на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року про перегляд цієї ухвали 
у справі за позовом скаржника до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної прокуратури про відшкодування завданої шкоди та
в с т а н о в и в:
1.            У квітні 2024 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача 900 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.
2.            10 грудня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов частково: стягнув із держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь скаржника 50 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.
3.            У грудні адвокат в інтересах скаржника подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з відповідачів на користь скаржника 101 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
4.            30 грудня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу, згідно з якою відмовив у задоволенні цієї заяви.
5.            9 квітня 2025 року Дніпровськийапеляційний суд прийняв постанови, згідно з якими залишив рішення й ухвалу суду першої інстанції без змін.
6.            9 травня 2025 року адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду (вх. № 14806/0/220-25 від 12 травня 2025 року) касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення зазначених позову та заяви.
7.            Верховний Суд вважає, що немає підстав для відкриття касаційного провадження в частині оскарження ухвали суду першої інстанції від 30 грудня 2024 року та постанови апеляційного суду від 9 квітня 2025 року про залишення цієї ухвали без змін.
7.1.       За змістом пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
7.2.       Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
7.3.       Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).
7.4.       Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).
7.5.       Скаржник подав касаційну скаргу на постанову апеляційного суду, згідно з якою цей суд переглянув ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Пункт 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначив виключний перелік ухвал суду першої інстанції, які можна оскаржити у касаційному порядку після їхнього перегляду в апеляційному порядку. Ухвала суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення (пункт 20 частини першої статті 353 ЦПК України) у цьому переліку відсутня. Відповідно немає гарантованого права касаційного оскарження ні тієї ухвали, ні постанови апеляційного суду за результатами її перегляду. З огляду на те, що скаржник подав касаційну скаргу на судові рішення, касаційне оскарження яких не передбачене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
7.6.       Помилкова вказівка у постанові апеляційного суду щодо залишення ухвали суду першої інстанції без змінпро можливість оскарження цієї постанови у касаційному порядку не може бути підставою для перегляду судового рішення Верховним Судом усупереч вимогам процесуального закону.
Керуючись статтями 260, 261, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.     Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року про залишення без змін цієї ухвали у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної прокуратури про відшкодування завданої шкоди.
2.     Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко