ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5915/25 Справа № 428/3288/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бездолі Олександра Вікторовича на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року у справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бездолі Олександра Вікторовича на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової Аліни Сергіївни та зобов`язання до вчинення дій у справі №428/3288/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової А.С. та зобов`язання до вчинення дій у справі №428/3288/17 за позовом ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування вимог скарги  ОСОБА_1   посилалася на те, що  на виконанні Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває  виконавче провадження ВП №56552167, відкрите 08 червня 2018 року на підставі виконавчого листа № 428/3288/17, виданого 23 лютого 2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1  на користь ПАТ КБ “Приватбанк” заборгованості за договором  б/н від 06 червня 2011 року станом на 28 лютого 2017 року у розмірі 7 212 грн. 88 коп., з яких: 4 991 грн. 50 коп. – заборгованість за кредитом; 2221 грн. 38 коп. – заборгованість за процентами, а також стягнення з  ОСОБА_1  на користь ПАТ КБ “Приватбанк” судових витрат у розмірі 534 грн. 24 коп. Всього на загальну суму 7747 грн. 12 коп. Виконавчий лист у справі видано на підставі рішення Апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2017 року, яким фактично зафіксовано розмір грошових коштів, який ОСОБА_1  зобов`язана сплатити ПАТ КБ “Приватбанк” за договором б/н від 06 червня 2011 року.  ОСОБА_1  вказує, що ніяких інших договорів вона з банком не укладала та ніяких інших коштів банку не заборгувала. Вже після відкриття виконавчого провадження та фіксування у рішенні суду остаточного розміру заборгованості стягувач АТ КБ “Приватбанк” на виконання рішення суду у справі № 428/3288/17 самостійно з особистого рахунку боржника, ОСОБА_1 списав на свою користь на погашення боргу грошові кошти на загальну суму 36 492 грн. 62 коп., а саме: 30 квітня 2019 року в розмірі 100 грн; 30 квітня 2019 року в розмірі 16 260 грн. 27 коп.; 08 травня 2019 року в розмірі 2 270 грн; 31 травня 2019 року в розмірі 100 грн; 31 травня 2019 року в розмірі 17 762 грн. 35 коп. ОСОБА_1 вказує, що такі дії банку свідчать, що стягувач вже отримав від боржника грошові кошти у виконавчому провадженні, навіть, в більшій сумі, ніж вказано у виконавчому листі та що банк самостійно отримав, шляхом стягнення на свою користь, усі грошові кошти на виконання рішення суду у справі № 428/3288/17 на загальну суму, більшу ніж 7 747 грн. 12 коп. Вказує, що для підтвердження фактичного виконання боржником свого зобов`язання, вона звернулася до стягувача АТ КБ “Приватбанк” із заявою про надання інформації щодо того, на якій підставі та для яких цілей вищевказані суми були банком списані з рахунку боржника. На свій запит вона отримала від АТ КБ “Приватбанк” відмову у наданні такої інформації. При цьому, Банк у своїй відповіді зазначив, що виконання Клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку за будь-яким договором, в т.ч. кредитним, укладеним між Клієнтом та Банком, може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних рахунків Клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами) та/або у разі прострочення таких платежів. ОСОБА_1 вважає, що відповідь стягувача є самостійним підтвердженням, що стягнення коштів з її рахунків здійснено за ініціативою банку для погашення заборгованості по виконавчому провадженню. Маючи на руках усі документи на підтвердження фактичного виконання боргу по ВП №56552167 вона звернулася до Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про закінчення ВП №56552167 у зв`язку із його фактичним виконанням. Долучила до заяви роздруківки про списання коштів банком та квитанцію про сплату виконавчого збору. 04 липня 2024 року в.о. начальника відділу Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляховою А.С. її представникові надано лист про відмову у закінченні ВП № 56552167. Відмова аргументована тим, що боржник ОСОБА_1 , нібито, не надала документи про погашення боргу, і банк також не надав довідку про відсутність заборгованості, а також роз`яснення щодо статусу стягнутих з рахунку коштів. Указано, що задля перевірки того, з яких підстав та на які цілі банком було стягнуто з рахунку боржника кошти в період 30 квітня 2019 року по 31 травня 2019 року, і чи не є стягнуті кошти погашенням заборгованості на виконання рішення суду у справі № 428/3288/17, державним виконавцем зроблено відповідний запит до стягувача АТ КБ “Приватбанк”. Але стягувач відмовився надавати таку інформацію. ОСОБА_1 вважає, що не надавши відповідь на законну вимогу боржниці та державного виконавця, із зазначенням підстав стягнення банком коштів з рахунків боржника, їх статусом та призначенням, а також підтвердженням чи запереченням проти фактичного виконання боржником рішення суду, АТ КБ “Приватбанк” підтвердив її твердження, що стягнуті з рахунків кошти були скеровані на погашення заборгованості по відкритому виконавчому провадженню ВП №56552167. Тобто, що виконавче провадження виконано боржником, а тому підлягає закінченню. ОСОБА_1 вказує, що не згодна з відповіддю державного виконавця про відмову у закінченні виконавчого провадження та вважає бездіяльність державного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження протиправною, оскільки вона фактично виконала рішення суду у справі №428/3288/17, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №56552167 шляхом списання стягувачем на свою користь з рахунків ОСОБА_1 . Посилається на те, що державним виконавцем порушено норми п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в частині не закінчення виконавчого провадження та не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 56552167, чим порушено її права. Також ОСОБА_1 зазначила, що не пропустила строк звернення із скаргою, оскільки про бездіяльність дізналася з відповіді виконавця від 04 липня 2024 року та просила витребувати докази у справі. Постановленою судом ухвалою від 12 листопада 2024 року прийнято до розгляду скаргу, доручено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області вирішити питання щодо відновлення втраченого провадження цивільної справи № 428/3288/17, зупинено провадження у цивільній справі. Постановленою судом ухвалою від 17 січня 2025 року відновлено частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 428/3288/17. Постановленою судом ухвалою від 30 січня 2025 року провадження у справі поновлено, витребувано докази у справі від АТ КБ “Приватбанк”. 17 лютого 2025 року судом отримано заяву стягувача від 10 лютого 2025 року про отримання ухвали, повідомлено про підготовку відповіді протягом 10 робочих днів з моменту отримання судом листа через необхідність опрацювання масиву інформації. Постановленою в судовому засіданні судом ухвалою від 28 березня 2025 року повернуто заявникові без розгляду в порядку ч. 4 ст. 183 ЦПК України заяву з додатками, подану від імені АТ КБ “Приватбанк” без використання кваліфікованого електронного підпису, що надійшла на електронну пошту суду як таку, що не відповідає ч. 2 ст. 183 ЦПК України. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірною (протиправною) бездіяльність в.о. начальника відділу Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової А. С. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №56552167 у зв`язку із фактичним виконанням ОСОБА_1 в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом; зобов`язати в.о. начальника відділу Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхову А.С. або іншу посадову особу цього органу державної виконавчої служби винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56552167 у зв`язку із фактичним виконанням ОСОБА_1 в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_1 , адвоката Бездолі О.В., на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової А.С. та зобов`язання до вчинення дій.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Бездоля О.В. просить ухвалу суду від 28 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог скарги в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ “Приватбанк” просить ухвалу суду від 28 березня 2025 року залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвокат Бездолі О.В. залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
       Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
       Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
       Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України “Про виконавче провадження”.
       Відповідно до статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України “Про виконавче провадження” примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України “Про державну виконавчу службу”.
       Частиною 1 ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
       Частиною 1 ст. 6 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
       Згідно з положеннями ст. 11 Закону України“Про виконавче провадження” державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України “Про виконавче провадження” під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
       Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
       Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема: затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункти 2 та 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII).
       Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження”, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

       Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України “Про виконавче провадження” грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.
       Відповідно до абз. 1 ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 48 Закону України “Про виконавче провадження” звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
       У справі встановлено, рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 липня 2017 року у справі №428/3288/17 за позовом ПАТ КБ “Приватбанк” до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості— відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ “Приватбанк” (а.с.196-198).
       Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ “Приватбанк” задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 липня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” заборгованість за договором №б/н від 06 червня 2011 року станом на 28 лютого 2017 року у розмірі 7212 грн. 88 коп., з яких: 4991 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 2221 грн. 38 коп. - заборгованість за процентами. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” судові витрати у розмірі 534 грн. 24 коп. (а.с.199-204).
       Постановою Верховного Суду від 20 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2017 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2017 року. Судовий збір за подання касаційної скарги покладено на ОСОБА_1 (а.с.206-209).
       08 червня 2018 року на примусове виконання виконавчого листа №428/3288/17, виданого 23 лютого 2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором б/н від 06 червня 2011 року станом на 28 лютого 2017 року у розмірі 7212 грн. 88 коп., з яких: 4991 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 2221 грн. 38 коп. - заборгованість за процентами, а також судових витрат у розмірі 534 грн. 24 коп. державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження № 56552167 (а.с.11). 
       Вказаною постановою також зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 774,71 грн. (а.с.11).
       З наданої заявницею виписки від 31 січня 2024 року № EO3GHUUVJS64AT8M по картці/рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDN52000108656075 від 18 вересня 2013 року за період часу з 01 квітня 2019 року по 31 травня 2019 року вбачається залишок до операцій – 228485 грн. 64 коп., залишок після операцій – 259429 грн. 50 коп. Проведення операцій з рахунком, а саме витрат на суму 34 222 грн. 62 коп., надходжень на суму 5 296 грн. 27 коп., а саме: 16 квітня 2019 року поповнення картки на суму 2017 грн. 51 коп.; 17 квітня 2019 року поповнення картки на суму 1 008 грн. 76 коп.; 30 квітня 2019 року штраф за прострочку на суму -100 грн; 30 квітня 2019 року списання відсотків за прострочений кредит на суму -16260 грн. 27 коп.; 08 травня 2019 року поповнення картки на суму 2 270 грн; 31 травня 2019 року списання відсотків за прострочений кредит на суму -17 762 грн. 35 коп.; 31 травня 2019 року штраф за прострочку на суму -100 грн. (а.с.12).
       З наданої заявницею виписки від 29 січня 2024 року № OM2NKGIPG0LEEGV3 по картці/рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00050709623 від 16 квітня 2019 року за період часу з 01 травня 2019 року по 31 травня 2019 року вбачається залишок до операцій – 2 270 грн. 03 коп., залишок після операцій – 0,03 грн. Проведення операцій з рахунком, а саме витрат на суму 2 270 грн, надходжень на суму 2270 грн, а саме: 08 травня 2019 року 2 270 грн переказ зі своєї карти 26** через Приват24. Коментар до платежу: Переказ власних коштів. Платникник: ОСОБА_1 ; 08 травня 2019 року -2 270 грн автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті 41**87 (а.с.13).
       Листом АТ КБ “Приватбанк” від 12 березня 2024 року № 20.1.0.0.0/7-240219/80664 на 2751080-ВБ від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 повідомлено, зокрема, що Банк матиме можливість перерахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 06 червня 2011 року за фактом виконання рішення апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 428/3288/17. Станом на сьогодні судове рішення ОСОБА_1 не виконано. ОСОБА_1 нагадано положення п.1.1.11.5. Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умови), розміщених на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет та є невід`ємною частиною Договору, укладеного між Вами та АТ КБ “Приватбанк”, згідно з яким Сторони узгодили, що виконання Клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті на користь Банку за будь-яким договором, в т.ч. кредитним, укладеним між Клієнтом та Банком, може здійснюватися шляхом ініціювання Банком дебетового переказу з усіх поточних рахунків Клієнта в терміни та в межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами) та/або у разі прострочення таких платежів Підписанням цього Договору, Клієнт надає свою згоду на проведення Банком дебетових переказів зі сплати вказаних вище платежів з усіх поточних рахунків Клієнта, відкритих в Банку, а також тих, що будуть відкриті в майбутньому, у валюті відповідного зобов`язання, в межах сум, що підлягають сплаті Банку за таким договором (договорами). У разі недостатності або відсутності у Клієнта коштів в національній валюті України для погашення заборгованості за кредитом у національній валюті України та/або процентів за користування ним, та/або винагород, та/або неустойки, Клієнт цим підтверджує свою згоду на проведення Банком дебетових переказів коштів в іноземній валюті з усіх поточних рахунків Клієнта в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в національній валюті України на дату погашення по курсу НБУ. Для здійснення дебетового переказу за рахунок коштів, що розміщені на вкладному рахунку Клієнта Банк має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір вкладу шляхом письмового повідомлення Клієнта із зазначенням дати розірвання договору вкладу. Дебетовий переказ на сплату платежу з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, комісійних винагород, неустойки та інших платежів здійснюється як за рахунок власних коштів Клієнта, так і за рахунок кредитних коштів Банка (а.с.14).
       Листом АТ КБ “Приватбанк” від 17 квітня 2024 року № 20.1.0.0.0/7-240417/30690 ОДВ Сєвєродонецького ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного МРУ МЮ повідомлено, що спеціалістами АТ КБ “ПриватБанк” була підготовлена інформація стосовно ОСОБА_1 . Проте, на даний момент відсутня можливість надати запитувану інформацію, оскільки згідно зі ст. 60 Закону України “Про банки і банківську діяльність” інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Відмовлено в наданні запитуваної інформації стосовно ОСОБА_1 , оскільки запит не відповідає чинному законодавству (а.с.15).
       Згідно з копією платіжної інструкції № 0.0.3687314712.1 вбачається, що 07 червня 2024 року ОСОБА_2 , фактичний платник ОСОБА_1 , код платника НОМЕР_5 , рахунок платника НОМЕР_6 , сплачено на користь отримувача: СВДВСУСРЛОСМУМЮ, код отримувача 34988646, рахунок отримувача НОМЕР_7 917,34 грн з призначенням платежу: в/з та витрати по ВП 56552167 (а.с.7).
       12 червня 2024 року представником ОСОБА_1 подано заяву до Сєвєродонецького ВДВС у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного МРУ МЮ в інтересах ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП №56552167 про закінчення виконавчого провадження ВП №56552167 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ “Приватбанк” заборгованості за договором № б/н від 06 червня 2011 року у розмірі 7212 грн. 88 коп. у зв`язку з фактичним виконанням ОСОБА_1 в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження”) та повернення ОСОБА_1 надмірно стягнуті грошові кошти по вищевказаному виконавчому провадженню ВП №56552167 за вказаними реквізитами. Заява фактично обґрунтована тим, що з особистого рахунку боржниці ОСОБА_1 банк списав на погашення боргу грошові кошти на загальну суму 36 492 грн. 62 коп. у період часу з 30 квітня 2019 року по 31 травня 2019 року. Таким чином, стягувач вже отримав грошові кошти по виконавчому провадження, навіть, в більшій сумі, ніж те вказано у виконавчому листі. Витрати по ВП сплачено в повному обсязі, що підтверджує квитанція. У зв`язку із вищевикладеним, виконавче провадження ВП № 56552167 має бути закінчено. При цьому, грошові кошти, які були стягнуті державним виконавцем в рамках цього виконавчого провадження, мають бути повернуті боржниці, ОСОБА_1 (а.с.10).
       Листом виконуючого обов`язки начальника Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової А.С. від 04 липня 2024 року № 56552167/23.12-31 представникові боржника на заяву від 12 червня 2024 року повідомлено, що матеріали виконавчого провадження у паперовому вигляді відсутні, відомості щодо виконання рішення надаються згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у Сєвєродонецькому відділі державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №56552167 відкрите на підставі виконавчого листа №428/3288/17 від 23 лютого 2018 року, виданого Сєвєродонецьким міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT КБ “Приватбанк” заборгованості за договором № б/н від 06 червня 2011 року в сумі 7747 грн. 12 коп. 08 червня 2018 року державним виконавцем, керуючись Законом України “Про виконавче провадження”, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56552167. Згідно з наданими до заяви документами встановлено, що стягувачем з рахунку боржника періодично списувалися грошові кошти. Але в призначенні платежу не відображено за яким кредитним договором, згідно з яким виконавчим документом, за яким виконавчим провадженням списувалися ці кошти. Добровільно боржником рішення суду не виконувалося. Державним виконавцем направлено запит до АТ КБ “Приватбанк” з метою отримання відомостей щодо того, для яких цілей було списання коштів з рахунку боржника. Якщо в рахунок погашення заборгованості перед банком, то з метою отримати інформацію про те, яка сама заборгованість погашалася із обов`язковим зазначенням: на підставі якого договору (рішення суду) виникла заборгованість, від якого числа цей договір (рішення суду), по якому картковому рахунку виникла заборгованість і коли, розмір заборгованості і т.ін. До відділу надійшла відповідь АТ КБ “Приватбанк” з відмовою надати інформацію. Станом на 04 липня 2024 року виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено боржником в повному обсязі. Що стосується основного боргу повідомлено, що при надходженні на депозитний рахунок відділу коштів для задоволення вимог стягувана в сумі 7747 грн. 12 коп. або довідки АТ КБ “Приватбанк” про відсутність заборгованості по виконавчому провадженню №56552167 за виконавчим листом №428/3288/17 від 23 лютого 2018 року, виданим Сєвєродонецьким міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ “Приватбанк” заборгованості за договором № б/н від 06 червня 2011 року в сумі 7 747 грн. 12 коп., державним виконавцем буде проведено всі відповідні дії згідно з чинним законодавством. Стосовно питання про повернення боржникові надмірно стягнутих коштів повідомлено, що через депозитний рахунок відділу не було проведено жодних списань та перерахувань на користь стягувана. У зв`язку з цим щодо повернення надмірно стягнутих коштів потрібно звертатися до AT КБ “Приватбанк” (а.с.17).
       Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Бездолі О.В. про витребування доказів. Зобов`язано АТ КБ “Приватбанк” (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570; адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,буд.30) надати Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області у строк до 13лютого 2025року відомості щодо: підстав та цільового призначення списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ): 30 квітня 2019 року в розмірі 100 грн; 30 квітня 2019 року в розмірі 16260 грн. 27 ккоп.; 08 травня 2019 року в розмірі 2 270 грн; 31 травня 2019 року в розмірі 100 грн; 31 травня 2019 року в розмірі 17 762 грн. 35 коп., із зазначенням правових підстав такого списання; існування у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ), заборгованості за кредитними договорами, укладеними з АТ КБ “Приватбанк”, у тому числі, номерів та дат укладення таких договорів, номерів карткових рахунків, розміру та погашення заборгованості за такими кредитними договорами (а.с.84, 85).
       На постановлену судом ухвалу від 30 січня 2025 року про витребування доказів та зобов`язання банку надати інформацію, судом доказів не отримано.
       Слід зазначити, відповідно до частини другої та абзацу першого частини четвертої статті 19 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ. Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.
       Згідно з абзацом першим пункту 1, пунктами 2 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті (далі - депозитний рахунок). Операції з грошовими коштами на рахунках, визначених пунктом 1 цього розділу, здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок. Розподіл стягнутих з боржника грошових сум здійснюється в порядку, визначеному статтею 45 Закону.
       Відповідно до абзацу першого пункту 8 розділу VIII вказаної Інструкції № 512/5 на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку/електронного гаманця, на якому знаходяться кошти/електронні гроші, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти/електронні гроші на всіх рахунках/електронних гаманцях боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.
       Таким чином, Законом України “Про виконавче провадження” не передбачено можливості самостійного, одноосібного виконання стягувачем рішення суду про стягнення заборгованості після відкриття виконавчого провадження. 
       Доказів укладення АТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_1 мирової угоди матеріали справи не місять та суду також надано не було.
       Доказів того, що боржником самостійно перераховано всі грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за вказаним рішенням суду і стягувач погодився на таке суду не надано. Про те, що боржницею перераховано грошові кошти на депозитний рахунок виконавчої служби, з якого грошові кошти перераховані стягувачу представник заявниці не зазначав та доказів такого не надав.
       Надані ОСОБА_1 докази свідчать про списання коштів АТ КБ “Приватбанк” з її рахунків у період часу з 16 квітня 2019 року по 31 травня 2019 року, однак, в деталях операції не вказано, що списання коштів з рахунку ОСОБА_1 здійснено саме в процесі виконання зазначеного судового рішення і на його виконання. 
       У відповіді від 12 березня 2024 року банком фактично зазначено, що судове рішення не виконане, списання відбулося на підставі п.1.1.11.5 Умов і правил надання банківських послуг, тобто – на підставі цивільно-правової угоди.
       Встановлено, підставою відмови державного виконавця у закритті виконавчого провадження вказано відсутність доказів сплати основного боргу, визнання стягувачем факту виконання рішення боржником.
       Матеріали справи також не містять та учасниками справи суду не доведено належними та допустимими доказами факту добровільного виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду у справі №428/3288/17, або укладення мирової угоди між стягувачем та боржником при виконання рішення суду, подання державному виконавцеві письмового повідомлення стягувача про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржницею, стягнення державним виконавцем грошових коштів з боржниці та перерахування їх на рахунок стягувача.
       Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог скарги  ОСОБА_1 на бездіяльність виконуючого обов`язки начальника Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляхової А.С. та зобов`язання до вчинення дій у справі №428/3288/17 за позовом ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
       Посилання в апеляційній скарзі на доведеність вимог скарги, неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є необґрунтованими.
       Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду, порушення судом норм процесуального права є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвалу суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бездолі Олександра Вікторовича – залишити без задоволення.
       Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Вступна та резолютивна частини постанови
проголошена у судовому засіданні 17 червня 2025 року.

Повний текст постанови складено 18 червня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова