ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/3805/25	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/348/25 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 — адвоката Моленя Р.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк сім років. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
       
Згідно постанови, 13 лютого 2025 року о 13.20 год. на перехресті вул. Київська – Тарнавського в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, чим вчинив дане правопорушення повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, за що адміністративна відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 — адвокат Молень Р.Б. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
судом першої інстанції формально зазначено про врахування ним пом`якшуючих обставин, так як фактично він їх не врахував та застосував до ОСОБА_1 найсуворішу міру покарання що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП; 
при обранні такого виду стягнення судом першої інстанції не враховано особу порушника, його вік – двадцять років, а також те, що позбавлення його права керування на сім років вплине на можливість для нього отримати професійну спеціальність, що вимагає керування транспортним засобом, обрати роботу, що пов`язана із керуванням транспортним засобом.

Заслухавши доводи захисника Моленя Р.Б., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута 03 березня 2025 року.
Як вбачається з матеріалів справи, відомості про направлення копії постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 відсутні.
З матеріалів справи слідує, що згідно клопотання про ознайомлення із матеріалами справи (а.с.22) захисник ОСОБА_1 – адвокат Молень Р.Б. з матеріалами справи ознайомився та фотокопії отримав 27 травня 2025 року, а апеляційна скарга ним подана 06 червня 2025 року.
За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, він підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на наявних у справі доказах.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2025 року серії ЕПР1 №245839; копії схеми місця ДТП від 13 лютого 2025 року: копії письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 13 лютого 2025 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2358098 за ч.2 ст.126 КУпАП від 10 червня 2024 року; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП; відомостях з довідок старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції Тернопільській області ДПП капітана поліції Вихованець І. від 14 лютого 2025 року.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не врахував пом`якшувальні обставини та безпідставно застосував на максимальний строк до ОСОБА_1 додаткове стягнення, що передбачене ч.5 ст.126 КУпАП є необґрунтованими.
Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобіганя вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Частина 5 ст.126 КУпАП є спеціальною нормою, яка передбачає відповідальність особи, яка не має права керування транспортним засобом, однак, здійснює таке керування повторно, протягом року. При цьому санкція ч.5 ст.126 КУпАП встановлює обов`язкове додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 5 до 7 років.
Зважаючи на вищевикладене, особа, яка не має права на керування транспортними засобами, однак повторно протягом року вчинила правопорушення у вигляді такого керування, є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і до такої особи в обов`язковому порядку застосовується накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Згідно ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що при визначенні виду стягнення суд першої інстанції в повній мірі врахував наведені вимоги закону в тому числі при накладенні додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк сім років, оскільки з наявних у справі відомостей про особу ОСОБА_1 , окрім пом`якшуючих обставин, встановлено, що він раніше неодноразово вчиняв аналогічні правопорушення (а.с.11), однак на шлях виправлення не став.
Враховуючи наведені обставини вважаю, що в даному випадку відсутні законні підстави для пом`якшення адміністративного стягнення, а також для закриття провадження у справі як про це просить захисник.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 — адвоката Моленя Р.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року, відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя