08.07.25
22-ц/812/1276/25

Провадження №22-ц/812/1276/25 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       08 липня 2025 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого: Базовкіної Т.М.,
суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,
із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,
за участі представника заявниці ОСОБА_1 – адвоката Давидової О.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №485/552/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу, яку прийняв Снігурівський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Яворського Сергія Йосифовича у приміщенні цього суду 29 травня 2025 року, дата складання повного тексту якої не зазначена, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи- Виконавчий комітет Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, 

у с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, зазначивши заінтересованою особою у справі Виконавчий комітет Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_3 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спільного проживання у них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер під час перебування у закладі охорони здоров`я від травм, заподіяних йому внаслідок військових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, в ході ведення бойових дій в районі населеного пункту Ямпіль Донецької області.
Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно заявниці для реалізації її цивільних прав після смерті ОСОБА_3 при зверненні до нотаріуса та Міністерства оборони.
Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт її проживання з  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2017 року по  ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2025 року заінтересованими особами до участі у справі № 485/552/25 залучені Міністерство оборони України та мати померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 .
Представник Міністерства оборони України направила до суду пояснення, просила суд залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, посилаючись на те, що не була не встановлена воля ОСОБА_3 у бажанні визнанти дитину ОСОБА_4 своїм сином та заявницю- дружиною. Також зазначала про необхідність встановити наявність спору про право, оскільки заінтересовані особи заперечують проти встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що фактично унеможливлює розгляд справи в порядку окремого провадження.
ОСОБА_2 направила пояснення, в яких заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 , посилаючись на те, що не визнає факт проживання заявниці з її сином ОСОБА_3 як дружини, оскільки ОСОБА_1 жила з її середнім сином ОСОБА_5 , 1990 року народження, а її інші сини ОСОБА_3 та ОСОБА_6 допомагали їм по господарству. Крім того станом на 2017 рік ОСОБА_3 був ще неповнолітнім, а у 2020 році він пішов служити і весь час перебував у військовій частині. 
       Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Ухвалу суд мотивував тим, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.
Встановлення факту в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Оскільки у цій справі суд встановив, що заінтересовані особи заперечують проти задоволення заяви, суд зробив висновок, що в даному випадку має місце спір про право, який повинен вирішуватись у порядку позовного провадження, що є підставою для залишення заяви без розгляду.
       Суд також роз`яснив заявниці, що вона не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства в порядку позовного провадження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що ухвала суду є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому просить її скасувати та ухвалити постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлення факту проживання разом з ОСОБА_3 , що підтверджено наявними у справі доказами, зокрема, поясненнями свідків, довідкою сільської ради про те, що заявниця проводила поховання ОСОБА_3 , має для неї суттєве значення, оскільки надасть можливість реалізувати свої цивільні права, звернувшись до нотаріуса та Міністерства оборони. Суд не вчинив дій для з`ясування питання, де перебуває особова картка ОСОБА_3 , в матеріалах якої має перебувати інформація стосовно його генетичних даних, які зможуть встановити факт споріднення загиблого та ОСОБА_4 . 
У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерство оборони України просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду через наявність у справі спору про право.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 18 травня 2022 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дружковка Донецької області (а.с. 13).
Відповідно до довідки про причини смерті (до форми № 1060/0 № 1631) причиною смерті ОСОБА_3 стала вибухова травма внаслідок військових дій (а.с. 17).
Згідно сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) № 16 від 04 травня 2022 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 повідомлено, що її чоловік стрілець-зенітник зенітного ракетного взводу 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування у лікарняному закладі від отриманих поранень в районі виконання завдань за призначенням в ході бойових дій в районі населеного пункту Ямпіль Донецької області (а.с.15).
Згідно акту по факту проживання, затвердженому старостою Новоолександрівського старостінського округу від 16 травня 2022 року ОСОБА_7 проживала однією сім`єю з цивільним чоловіком ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 з 01 грудня 2020 року по день смерті, разом виховували дітей, вели спільне господарство (а.с. 26).
Відповідно до довідки старости Новоолександрівського старостінського округу виконавчого комітету Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 06 березня 2025 року ОСОБА_1 проводила поховання ОСОБА_3 за власний рахунок (а.с. 22).
ОСОБА_8 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується записом акту про народження № 7 від 19 квітня 2000 року (а.с. 37) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 38-39).
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 686/11198/22 (провадження № 61-11564св23) зазначено, що:
«до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.
Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав (постанова Верховного Суду у справі № 638/4/19 від 07 квітня 2020 року, провадження № 61-18132св19).
Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.
Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.
Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.
Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки».
Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: «під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22) вказано, що:
«згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. […]
Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».
У справі, що переглядається:  ОСОБА_1  звернулася із заявою про встановлення факту спільного проживання із ОСОБА_3 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 – дня загибелі останнього від травм, заподіяних йому внаслідок військових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини. Заяву мотивувала тим, що вона та ОСОБА_3 постійно спільно проживали як одна сім`я, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син. Встановлення вказаного факту необхідно заявниці для реалізації її прав внаслідок загибелі військовослужбовця - члена його сім`ї;
мати ОСОБА_3 . ОСОБА_8 , яка залучена судом першої інстанції як зацікавлена особа, заперечувала, що її син та заявниця проживала однією сім`єю; 
таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця;
за таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що факт, який просила встановити ОСОБА_1 , не може бути встановлений через те, що між нею та ОСОБА_8 виник спір про право, тому обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з ними та неповного з`ясування судом обставин щодо змісту особової справи військовослужбовця ОСОБА_3 , що у зв`язку із встановленням спору про право є передчасним.
Оскільки при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, відповідно до статті 375 ЦПК України відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.
       Враховуючи наслідками апеляційного перегляду, відсутні передбачені статтею 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат, які в цьому випадку покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав.

Головуючий Т.М. Базовкіна 

Судді Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

__________________________________________
Повна постанова складена 09 липня 2025 року