ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1386/25 Справа № 932/1092/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Потоцька С. С. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 липня 2025 року                                                        м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., адвоката Левшакової О.І.,розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг, в режимі відео конференціїапеляційну скаргу захисника Левшакової О.І. на постанову Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 13.03.2025 року якою,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП 
ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 28.12.2024 о 10:50 годині в м. Костянтинівка, вул. Ємельянова, 12, керував автомобілем Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР
Постановою Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 13.03.2025 року ОСОБА_1 , визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., позбавлено права керувати транспортним засобом на строк 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Доводи апеляційної скарги:
З таким судовим рішенням не погодилась ОСОБА_2 та оскаржила в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
В клопотанні про поновлення строку зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущеноз поважних причин, оскільки постанова була фактично виготовлена та додана до ЄДРСР лише 24.03.2025 року.
В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування свої вимог зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.
Зазначає, що відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки не є безперервним, крім того в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено на який технічний пристрій фіксувалось дане правопорушення.
Крім того захисник вказує на порушення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки факту відмови водія від проходження зазначеного огляду, має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.
Вказує, що працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення всіх ознак алкогольного сп`яніння, а судом не надано зазначеним обставинам належної правової оцінки.
Сторона захисту наголошує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а представлені суду докази не є такими, що беззаперечно підтверджують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Позиції сторін в суді:
Адвокат Левшакова О.І. в судовому засіданні підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу вповному обсязі та просила їх задовольнити.
Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, сторона захисту не заперечувала проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги було проведено за його відсутність, відповідно до ст. 268 КУпАП .

Висновки суду:
Перевіривши матеріали справи, клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, вислухавши думку захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено 13.03.2025 року. Відповідно до інформації наявної єдиному державному реєстрі судових рішень повний текс оскаржуваної постанови надіслано судом 24.03.2025 року та забезпечено надання загального доступу 25.03.2025 року. 
Згідно матеріалів справи апеляційну скаргу подано 01.04.2025 року через систему «Електронний суд» з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про надіслання та отримання учасниками справи копії оскаржуваної постанови, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання адвоката Левшакової О.І. та вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно  ст. 245 КУпАП , завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП вказує на те, щодо відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.
Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до п. 2 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно із п. 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 6 розділу 1 зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів відбувається у відповідності із розділом ІІ вищезазначеної інструкції.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а його вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, яким судом надана повна та належна оцінка, а саме:
протоколом серії ЕПР1 №207150 від 28.12.2024 року про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2024, відповідно до якого зазначені виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, особу до СП КНП «МУПЛЗ» м. Краматорськ у м. Костянтинівка не доставлено та огляд не проведено у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження зазначеного огляду;
актом прийому-передачі транспортних засобів від 28.12.2024 року відповідно до якого транспортний засіб Mitsubishi L200 д.н.з. НОМЕР_1 було передано сержанту військової частини НОМЕР_2 сержанту ОСОБА_3 ;
довідкою начальника САП ОСОБА_4 , яка підтверджує отримання ОСОБА_1 посвідчення водія: НОМЕР_3 , статус: зданий на збереження;
постановою серії ЕНА 3744801 від 28.12.2024 року відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 2.1 а, 2.9 ПДР;
відеозаписом з бодікамери працівника патрульної поліції на якому зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу та повідомлення її причини, працівник поліції повідомив водію про виявлені ознаки сп`яніння у зв`язку з чим водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі або на місці із застосуванням приладу «Драгер» на що останній відмовився, оскільки знаходився на бойовому завданні, працівниками поліції роз`яснено наслідки не проходження огляду на стан сп`яніння.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав оцінку та дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах
Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими складовими інкримінованого адміністративного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.
Доводи захисника про порушення процедури огляду на стан сп`яніння через відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є хибним. На відеозаписі чітко зафіксований момент, коли працівник поліції після зупинки транспортного засобу, повідомив водію виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота у зв`язку з чим водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі або на місці із застосуванням приладу «Драгер», таку вимогу та роз`яснення наслідків не проходження огляду, працівник поліції озвучив та роз`яснив водію, однак останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, мотивуючи тим, що знаходиться на бойовому завданні та не має часу. При цьому ОСОБА_1 не заперечував свого перебування в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції відноситься до заявлених захисником доводів критично та не сприймає до уваги. 
Твердження про недоведеність працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, не спростовують вини ОСОБА_1 оскільки виявлення таких ознак є повноваженнями поліцейського за його внутрішнім переконанням та слугують підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння, задля спростування або доведення перебування водія у стані сп`яніння. Норми чинного КУпАП та відповідної Інструкції щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, не вимагають проведення окремого огляду для виявлення ознак та не наділяють правом оскаржувати виявлені поліцейським ознаки, окрім проходження відповідного огляду.
Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції суду не надано. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції апелянт не надав у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції визнає дане твердження захисника безпідставним.
Під час судового розгляду достовірно встановлено, що працівником поліції виконано всі вимоги чинного законодавства і вжито всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР – не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів відеозапис не є безперервним також судом не приймаються до уваги з наступних підстав.
Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого в МЮ України за № 28/322999 від 11.01.2019 року, портативний відеореєстратор – пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Разом з тим, ані діючим законодавством, ані вищезазначеною Інструкцією не передбачено приєднання до матеріалів адміністративного провадження повного відеозапису з початку виконання службових обов`язків поліцейським. В даному випадку, до матеріалів адміністративного провадження приєднано відеозапис, який стосується безпосередньо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, поведінку водія ОСОБА_1 у ході спілкування з працівниками патрульної поліції, відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а також роз`яснення водієві прав та обов`язків у зв`язку із складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того долучений відеозапис містить реквізити зазначені безпосередньо на екрані відтворення відеозапису та відомості про вказаний пристрій занесені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час апеляційного перегляду не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно дост. 266 КУпАПта Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
Інші доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ним порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість  ОСОБА_1  у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  cкладу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
При вирішенні питання про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом першої інстанції досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи, їм надана оцінка у сукупності.
Таким чином, інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б вказували на істотні порушення, які є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника Левшакової Олесі Ігорівни про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити.
Поновити захиснику Левшакової Олесі Ігорівни, строк на апеляційне оскарження постанову Бабушкінського районного суду  м.  Дніпропетровська від 13.03.2025 року . 
Апеляційну скаргу захисника Левшакової Олесі Ігорівни – залишити без задоволення
Постанову Бабушкінського районного суду  м Дніпропетровська від 13.03.2025 року якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :