ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1174/25 Справа № 185/292/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Косюк А. П. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 липня 2025 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу представника потерпілого Букура Максима Євгеновича в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року якою провадження стосовно
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою провадження стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 04 грудня 2024 року о 16 годині 10 хвилин в м. Павлограді на вул. Л. Каденюка, 12 на стоянці для автомобілів, гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Хюндай Матрікс» н.з. НОМЕР_1 під час виїзду з паркувального місця на проїзну частину автостоянки не пропустив автомобіль «Сузукі Вітара» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по ній. Внаслідок чого вони зіткнулися та отримали механічні пошкодження. Своїми діями гр. ОСОБА_2 порушив п. 10.2 ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Бровко О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги представник потерпілого Букур М.Є. зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, пошкодження автомобіля Сузукі починаються не від початку автомобіля, а лише від кінця правих передніх дверей, а тому, ОСОБА_1 не міг протерти ОСОБА_2 передню праву частину його автомобіля.

В судовому засіданні представник потерпілого Букур М.Є. (в режимі відеоконференції) підтримав апеляційну скаргу, просивїї задовольнити.
ОСОБА_2 та його захисник Ковальов А.О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Всупереч доводів апеляційної скарги суд першої інстанції у повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону.
З письмових та наданих в суді апеляційної інстанції пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не бачив щоб як автомобіль «Хюндай Матрікс» почав рух, але коли він об`їжджав останнього, однак вважає, що ДТП сталося саме через те, що водій «Хюндай Матрікс» не дочекався коли ОСОБА_1 закінчить маневр об`зду та почав рух.
В свою чергу, як правильно встановив суд першої інстанції, пошкодження на автомобілі «Сузукі Вітара» мають характер тертя, такий характер пошкоджень і на автомобілі «Хюндай Матрікс», що свідчить про нерухомість автомобіля «Хюндай Матрікс».
Відповідно до письмових та наданих в суді апеляційної поясненнях ОСОБА_3 , коли він виїхав з парковочного місця, водій того автомобіля посигналив, після чого він зупинився, а інший автомобіль почав рух і об`їжджати його. Під час цього маневру водій автомобіля «Сузукі Вітара» правою стороною свого автомобіля зачепив його передню праву фару, переднє праве крило і пошкодив передній бампер з права. Коли відбулося ДТП його автомобіль стояв.
Вищенаведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що дійсно ОСОБА_2 , в момент здійснення маневру об`їзду ОСОБА_1 його транспортного засобу, стояв у нерухомому стані.
Додатково, як на підставу для закриття адміністративного правопорушення свідчить висновок експерта, наданий під час апеляційного провадження, в якому експертом оцінено дії ОСОБА_2 та зазначено, що в його діях вбачаються невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Також, експертом зазначено, на підставі оцінки письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України.
Однак, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_2 кваліфіковано як порушення п. 10.2 ПДР України, що, з урахуванням висновку експерта, додатково свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП як порушення п. 10.2 ПДР України в діях ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.
Згідно приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу. При складанні протоколу особі , яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
А тому, предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
В той же час, тягар доказування події адміністративного правопорушення покладено на посадову особу яка складає протокол про адміністративне правопорушення, що слідує з положень ст. 251 КУпАП, та суд не вправі самостійно віднаходити докази та здійснювати інші дії на встановлення винуватості особи.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Порушення ОСОБА_6 п. 10.1 ПДР України не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд не може перейняти на себе функції обвинувачення та самостійно відшукувати докази винуватості останнього.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для встановлення обставин справи, не винності ОСОБА_3 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на докази, які б свідчили про їх помилковість.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги та вислухавши думку учасника апеляційного розгляду щодо обставин ДТП, апеляційний суд дійшов висновку, що судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника потерпілого Букура Максима Євгеновича в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року щодо  ОСОБА_2  - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун