УХВАЛА
22 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 619/4451/23
провадження № 61-8176ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І. розглянув заяву  ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Пархоменка П. І. та Краснощокова Є. В. у справі за поданням державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ,
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2025 року 
 
постановив ухвалу про наступне:
1.                 30 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області 
від 25 жовтня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду 
від 29 травня 2025 року у справі № 619/4451/23.
2.                 Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2025 року касаційну скаргу передано судді-доповідачу Пархоменку П. І. та визначено суддів, які входять до складу колегії: 
Гудими Д. А., Краснощокова Є. В.
3.                 21 липня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла заява 
ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Пархоменка П. І. та Краснощокова Є. В.
4.                 Заява мотивована тим, що вказані судді входили до складу колегії суддів при ухваленні постанови Верховного Суду від 21 квітня 2025 року у справі 
№ 619/3051/17. Зазначає, що судді у вказаній постанові допустили 10 грубих порушень норм матеріального та процесуального права, виклали непідтверджену, хибну, незаконну інформацію, яка спростовується матеріалами справи, фактичними обставинами, Законами і правилами. Вказане і стало підставою недовіри суддям Пархоменку П. І. та 
Краснощокову Є. В.
5.                 Верховний Суд вважає, що підстав для відводу судді немає, а заява про його відвід є необґрунтованою.
6.                 Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:
(1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
(2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;
(3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;
(4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;
(5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (частина перша статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК)).
7.                 Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК).
8.                 Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК).
9.                 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).
10.             Аналіз заяви про відвід суддів Верховного Суду Пархоменка П. І. та Краснощокова Є. В. свідчить, що в ній викладено незгоду із постановою Верховного Суду у іншій справі, при ухваленні якої до складу колегії суддів входили вказані судді. Зазначене не свідчить про наявність підстав для їх відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, зокрема того, що судді прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи чи про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності указаних суддів.
11.             Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
12.             З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Пархоменка П. І. та Краснощокова Є. В. є необґрунтованою. Тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК питання про відвід суддів слід передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.
Керуючись статтями 33, 36, 37, 40, 260 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
1.                      Визнати необґрунтованою заяву  ОСОБА_1  про відвід суддів Верховного Суду Пархоменка П. І. та Краснощокова Є. В.
2.                      Заяву  ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І. та Краснощокова Є. В. передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                           П. І. Пархоменко