П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/39846/24	

Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

24 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати незаконним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ; 
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , з військової служби з подальшим виключенням його з списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що його призвано на військову службу з порушенням вимог чинного законодавства. Так,     наказ щодо призову та направлення для проходження військової служби позивача до військової частини НОМЕР_1 не був доведений до відома позивача,     його незаконного утримували без волі, йому не було вручена повістка про оновлення облікових даних та про проходження військово-лікарської комісії,     повістка, за якою був здійснений призов, була оформлена     з порушенням законного порядку проведення призову. Позивач зазначив, що він не проходив ВЛК, його взагалі не оглядали медичні працівники. Таким чином,     відповідач не встановив належним     чином придатність позивача до проходження військової служби.
ІНФОРМАЦІЯ_4 заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що позивач порушив правила військового обліку, так як ним не оновлені облікові дані. Позивач також порушив умови проходження медичної комісії, так як у РТЦК СП за місцем реєстрації не перебував і медичну комісію не проходив, облікові дані не уточнював. В свою чергу, доводи позивача про непроходження ним ВЛК спростовуються картою медичного огляду 355/9 та довідкою ВЛК №355/9 від 29.11.2024.
Відповідач звернув увагу, що після реалізації наказу про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації виникли вже нові правовідносини з приводу проходження військової служби, особливості яких визначаються законом «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказу про призов, оскільки цей наказ вже реалізований, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби, не відновить початковий стан і не призведе до жаданого позивачем результату, який він переслідує у цьому позовному провадженні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.  Зокрема, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки порушенням, допущеним РТЦК під час призову на військову службу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач     перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Під час перебування у місті Рівне позивач був зупинений представниками групи оповіщення. Відповідно до інформації Рівненського районного управління поліції ГУ     НП в Рівненській області від 12.12.2024, наданої на запит адвоката позивача,     працівники управління     патрульної поліції     виявили     за адресою: АДРЕСА_1     позивача     та встановили     через систему “Оберіг”, що він     порушив правила військового обліку – вчасно не оновив дані, не пройшов ВЛК.
Позивач був     доставлений у ІНФОРМАЦІЯ_4     для перевірки військово-облікових документів та для звірки військово-облікових даних та проходження ВЛК.
29 листопада 2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 складений протокол     про адміністративне затримання за ч.3 ст.210 КУпАП     за порушення правил військового обліку.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру     призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 28.06.2024,     позивач військово-лікарську комісію не проходив, не заброньований,     право на відстрочку не має, у розшуку не перебуває,     дані про перебування на військовому обліку     в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні. Необхідно звернутися до ТЦК та СП для взяття на військовий облік.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 №3555/9 29.11.2024 був проведений медичний огляд позивача. В довідці зазначено, що позивач придатний до військової служби.     Також     в матеріалах справи міститься картка обстеження та медичного огляду лікарями позивача     КП “Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. В. Поліщука” з висновком про придатність до військової служби.
Відповідно до виписаної повістки наказано прибути 30.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 .         
05 грудня 2024 року      ІНФОРМАЦІЯ_7     виданий наказ     №124, яким     позивач призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 позивача з 30 листопада 2024 року призвано на військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обставини недотримання відповідачем порядку оформлення та вручення позивачу повістки, не можуть бути підставою для звільнення     від     призову, тим паче для звільнення з військової служби.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст.65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно п.20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан». В подальшому воєнний стан продовжено відповідними Указами та на час розгляду справи не припинений.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 Про загальну мобілізацію оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Тобто наразі всі військовозобов`язані особи підлягають мобілізації, зокрема, до лав Збройних Сил України.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3543-XII).
Відповідно до ст.1 Закону № 3543-XII, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно приписів ч. 2 ст. 4 Закону № 3543-XII, загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Позивачем не наведено, а колегією суддів не встановлено, що ОСОБА_1  відноситься до таких осіб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII.
Частиною 6 та частиною 7 статті 37 Закону № 2232 визначено перелік осіб, які підлягають виключенню з військового обліку та які підлягають зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Позивачем також не наведено, а колегією суддів не встановлено, що ОСОБА_1  відноситься до осіб, які зняті або виключені з обліку.
Відповідно до ст.22 Закону № 3543-ХІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки № 154 від 23.02.2022 року, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За приписами п.12 цього Положення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.
Таким чином, призов громадян на військову службу під час мобілізації здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки на підставі ст.22 Закону № 3543-ХІ та Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабміну України № 154 від 23.02.2022 року.
Відповідно до довідки №3555/9 29.11.2024 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.
ОСОБА_1 досяг 25 років та не досяг 60 років (граничний вік перебування на службі), законних підстав для зняття позивача з військової служби чи наявності відстрочки від призову або бронювання, ним не надведено.
З викладеного вбачається, що обставини, які би виключали можливість призову позивача на військову службу під час мобілізації – відсутні.
Щодо доводів апеляційної скарги, що РТЦК порушив Порядок призову позивача на військову службу, судова колегія враховує, що відповідно до чинного законодавства позивач є військовозобов`язаним, і підстави для звільнення його від проходження військової служби або для відтермінування її проходження, відсутні.
З викладеного слідує, що дії щодо призову позивача на військову службу вчинені РТЦК у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування наказу про мобілізацію, зарахування позивача до військово частини та для звільнення його з військової служби.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання позивача на його безпідставне затримання працівниками поліції та незаконне доставлення до військової частини, недоведення     до відома позивача спірного наказу, незаконне утримання без волі, невручення повістки про оновлення облікових даних та про проходження військово-лікарської комісії, не тягнуть за собою звільнення позивача від призову та проходження служби.         
Відповідно до чинного законодавства, до призову під час воєнного стану     належать     громадяни України мобілізаційного віку. Умовами, за якими не здійснюється призов є     непридатність громадянина     до     військової служби та існування підстав для відстрочки від призову. Позивач не навів     існування в нього     законних підстав для     відстрочки     від призову.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 08 січня 2025 року,  постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко