ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2142/25 Справа № 181/1951/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О.П. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 серпня 2025 року                                                        м. Дніпро
       Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Шунька О.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпра від 02 липня 2025 року щодо: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

       у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И ЛА:
       Постановою Самарського районного суду м. Дніпра від 02 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.
       При обставинах встановлених місцевим судом, солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 близько 18:00 год. був виявлений сержантом з МЗ молодшим сержантом ОСОБА_2 в/ НОМЕР_2 із ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового розташування військової частини, у зв`язку із чим уповноваженою особою було прийнято рішення направлення солдата ОСОБА_1 на огляд до підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою встановлення стану (ступеню) алкогольного сп`яніння. Тест на алкоголь №2442 від 12.05.2025 року склав 1,33 проміле. 
       Таким чином, солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем виконував обов`язок військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
       В апеляційній скарзі адвокат просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
       В обґрунтування апеляційних вимог з посиланням на правові позиції ЄСПЛ зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та незаконність рішення суду.
       Вказує на істотні порушення вимог процесуального закону, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений неуповноваженою на те особою, так як особа яка направляла ОСОБА_1 на огляд так і та яка склала протокол не є посадовою особою. 
       Щодо строку на апеляційне оскарження вказує про те, що останній день на оскарження вказаної постанови припадає на вихідний, у зв`язку з чим переносить на наступний робочий день, тобто 14 липня 2025 року, а тому за наведених обставин сторона захисту вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. 
       В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник не з`явились та про час і дату апеляційного розгляду повідомлені належним чином. 
       Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
       Перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного. 
       
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
       Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису. 
       При винесенні оскаржуваної постанови суддею вказані вимоги були дотримані. 
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим і підтверджується належними доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНЛ/М №1874 від 12 травня 2025 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; чеком — роздруківкою результатів тесту за допомогою приладу “Алконт-М” - №00236-15, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 складає 1,33 проміле (а.с. 6,7); копією свідоцтва про перевірку приладу “Алконт-М” - №00236-15 (а.с. 8); копією військового квитка серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 10-12). 
Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, є достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
Також є неспроможними доводи апелянта про невідповідність складеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, як видно із змісту цього протоколу, в ньому зазначено: дату і місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також анкетні дані та підписи свідків.
       З наданих матеріалів видно, що протокол складено уповноваженою за посадою особою, після отримання результату роздруківки чеку-“Алконт-М” - №00236-15, яким встановлений факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, так як результат тесту склав 1,33 проміле. 
       Так, зі змісту наданих матеріалів, слідує, що факт вчиненого правопорушення підтверджено і письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який у протоколі вказав, що під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду вжив алкогольний напій, - горілку об`ємом 200 мл (а.с. 6), за наведеного ствердження захисника про протилежне є безпідставним. 
       Крім цього, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в своїх пояснення вину визнав повністю та просив проводити судовий розгляд без його участі (а.с. 6, 13). 
       Ствердження захисника про те, що протокол та огляд на стан сп`яніння проведений та складений не уповноваженою не є слушними, оскільки для встанолвення стану сп`яніння та уповноваженою особою для складання протоколу є начальник та офіцер відділення. 
       Отже з урахуванням того, що ОСОБА_3 є офіцером тимчасової військової комендатури, огляд ОСОБА_1 був проведений та протокол складений уповноваженою на те особою, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП. 
       Інші доводи апелянта не є такими що свідчать про неправильність висновків суду першої інстанції щодо наявності вини у вчиненому адміністративному правопорушенні.
       Таким чином, при розгляді справи порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги захисника за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі та положень КУпАП, які він тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.
       Накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Шунька О.Г., в інтересах ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.
       Постанову Самарського районного суду м. Дніпра від 02 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя О.І. Корчиста